Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 14.06.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір №ODH0AD40301422 (далі - Договір), згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 59147,68 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі - 20,04 річних. Відповідач підтвердив свою згоду, що підтверджується підписом позичальника у договорі. Позивач умови Договору виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не здійснював, у зв'язку з чим станом на 12.06.2015 р. за ним виникла заборгованість у загальній сумі 210774,03 грн., яка до теперішнього часу не погашена. У зв'язку з зазначеним позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за договором на загальну суму 210774,03 грн. та судовий збір у розмірі 2107,74 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивача. 21.09.2015р. відповідачем було подано заяву про відкладення розгляду справи для підготовки письмових заперечень н позов, однак жодних заперечень суду надано не було. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 14.06.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір №ODH0AD40301422, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 59 147,68 грн. на термін до 12.06.2015 року, з процентною ставкою - 20,04 річних. Згідно до п. 1.31 предметом застави за Договором є автомобіль, власником якого є позичальник. Згідно п. 3.5 Договору у разі порушення Позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених у статтях 6.2.12, 6.2.13, 11.1.1,11.1.2, 6.2.20, Договору, він сплачує на користь Банку штраф у розмірі 100 % вартості Предмета Застави, яка зазначена у статті 17.10 Договору. Згідно п. 17.10 Договору на дату підписання Договору вартість Предмета Застави становить 55000,00 гривень. Згідно п.п.17.1.8 Позичальник на користь Банку повинен сплатити: винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 1620,00 гривень, що сплачується в момент видачі Кредиту; винагороду за надання фінансового інструменту, яка сплачується щомісяця в Період Сплати у розмірі 0,00 % від суми виданого Кредиту; винагорода за проведення додаткового моніторингу, яка сплачується відповідно до ст. 16.9; винагорода за резервування ресурсів у розмірі 5,76 річних від суми зарезервованих ресурсів. Згідно п. 17.8 Договору щомісяця в період сплати позичальник зобов'язаний сплатити щомісячний платіж в розмірі 1776,46 гривень для погашення заборгованості за Кредитом, винагородою та процентами за користування ним. Згідно розрахунку заборгованості по кредиту станом на 12.06.2015 року заборгованість відповідача за Кредитним договором № ODH0AD40301422 від 12.06.2010 року становить 210774,03 грн., в тому числі: - заборгованості за кредитом - 37245,41 грн.; - заборгованості по процентам за користування кредитом - 32013,76 грн.; - заборгованість по комісії за користування кредитом - 8434,50 грн.; - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 122805,41 грн.; а також штрафи відповідно до Договору: - штраф (фіксована частина) - 250 грн.; - штраф (процентна ставка) - 10024,95 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (ч. 1 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стягнення з боржника, який порушив грошове зобов'язання, сум індексації грошового боргу та процентів не перешкоджає стягненню у передбачених законом або договором випадках неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобов'язання, оскільки відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). Відповідно до п. 1.20 Договору нарахування винагороди здійснюється на дату щомісячного платежу за Кредитом, при цьому винагорода нараховується на суму зарезервованих ресурсів за фактичну кількість днів резервування ресурсів, виходячи з 360 днів у році. Дата погашення у часовий інтервал нарахування винагороди не включається. Розрахунок винагороди за резервування ресурсів здійснюється щоденно з моменту підписання Договору. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню зі стягненням з відповідача суму заборгованості у загальному розмірі 210774,03грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 37245,41 грн.; - заборгованості по процентам за користування кредитом - 32013,76 грн.; - заборгованість по комісії за користування кредитом - 8434,50 грн.; - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 122805,41грн.; - штраф (фіксована частина) - 250 грн.; - штраф (процентна ставка) - 10024,95 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial