Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Свої вимоги мотивує тим, що 28.12.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 910.12726, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 134514,88 грн. на купівлю транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN POLO 1.6», 2011 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) XW8ZZZ61ZCG010861, реєстраційний номер [NUMBER], який належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Строк користування кредитними коштами за кредитним договором до 28.12.2018 року, зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 18,99 % та сплатою всіх інших обовязкових платежів по договору. Частина грошових коштів була перерахована на купівлю вище зазначеного автомобіля, решта перерахована на фінансування страхового платежу та інших витрат, повязаних із купівлею авто. Останній платіж боржником здійснено 31.08.2016 року. Станом на 15.12.2016 року сума боргу відповідача [PERSON] становить 98614,36 грн., з яких: основний борг 67551,87 грн.; прострочений борг 11985,61 грн.; прострочені проценти 9448,18 грн.; строкові проценти 912,72 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором за період 1 рік (з 15.12.2015 року по 15.12.2016 року) 8715,98 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку та розрахунком заборгованості. В забезпечення виконання кредитних зобовязань між відповідачем та позивачем було укладено договір застави транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN POLO 1.6», 2011 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) XW8ZZZ61ZCG010861, реєстраційний номер [NUMBER]. В звязку з цим, враховуючи невиконання відповідачем своїх зобовязань, позивач просив звернути стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору. За клопотанням представника позивача ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.03.2017 року до участі в даній справі в якості співвідповідача залучено [PERSON], який на даний час є власником предмета застави. В звязку з тим, що власником транспортного засобу є інша особа, представником позивача було подано заяву про зміну предмета позову, згідно якої позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 98614,36 грн., а аткож звернути стягнення на предмет застави, який належить відповідачу [PERSON], а саме автомобіль марки «VOLKSWAGEN POLO 1.6», 2011 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) XW8ZZZ61ZCG010861, новий реєстраційний номер [NUMBER], вилучивши його у відповідача [PERSON] та стягнути солідарно з відповідачів витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, зазначив, що розгляд справи проводити за наявних матеріалів, які містяться в справі, та не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з'явилися, від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі представника. Згідно вказаної заяви відповідач [PERSON] просить в частині задоволення позовних вимог щодо нього відмовити, а щодо задоволення позовних вимог до відповідача [PERSON] не заперечує. Відповідач [PERSON] та його представники в судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце проведення судового розгляду повідомлялися належним чином. До початку судового засідання від представника відповідача [PERSON] до суду надійшли клопотання, які розглянуті судом. При цьому, на відповідач, ні його представник, не повідомляли суд про причини неявки, заяв про відкладення судового розгляду не подавали. За таких обставин суд вважає за можливим розглянути справу за відсутності сторін та прийняти рішення на підставі наявний у справі доказів. Матеріалами справи встановлено, що 28 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 910.12726. Відповідно до умов даного договору банк видав позичальнику кредит в сумі 134514,88 грн. на строк 84 місяці для фінансування купівлі позичальником транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN, моделі POLO 1.6», 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER] у сумі 130596,00 грн. та на фінансування страхового платежу за страхування життя позичальника в сумі 3918,88 грн., зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 18,99 % та сплатою всіх інших обовязкових платежів по договору. 01 березня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено договорів застави транспортного засобу № 910.12726, згідно якого для забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором № 910.12726 від 28.12.2011 року [PERSON] передав у заставу позивачу транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN, моделі POLO 1.6», 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], який належить заставодавцю на праві Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Свої зобовязання за кредитним договором позичальник не виконав, на протязі тривалого часу не сплачував чергові платежі за кредитом та відсотки, останній платіж боржником здійснено 31.08.2016 року, в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором. Станом на 15.12.2016 року сума боргу відповідача [PERSON] становить 98614,36 грн., з яких: основний борг 67551,87 грн.; прострочений борг 11985,61 грн.; прострочені проценти 9448,18 грн.; строкові проценти 912,72 грн. та пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором за період 1 рік (з 15.12.2015 року по 15.12.2016 року) 8715,98 грн. Відповідно до витребуваної судом інформації з Головного сервісного центру МВС України, результатами аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України встановлено, що станом на час пошуку інформації, а саме 08.02.2017 року, актуальним власником транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN POLO 1598», 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна [NUMBER], номер шасі, кузова XW8ZZZ61ZCG010861 є [PERSON], [INFO], адреса реєстрації м.Київ, Святошинський район, вул. Синьоозерна, 6/А, кв.82. Даний транспортний засіб зареєстрований 07.03.2014 року під держаним реєстраційним номерним знаком АА 5337 ОН, за місцем реєстрації м.Київ. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частина перша ст. 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених у законі, майно або майнові права, що становлять предмет застави, переходить у власність іншої особи; застава зберігає силу й у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобовязань оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до ч.3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо іншого не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1)обтяжував дав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2)відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. За змістом ст. 23 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відповідно до забезпечувального обтяження обтяжував має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобовязання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно зі встановленим пріоритетом. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо іншого не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах із третіми особами, якщо іншого не встановлено цим законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є нечинним у відносинах із третіми особами, якщо іншого не встановлено цим законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим законом. Це правило відповідає речовій природі застави як способу забезпечення, що отримало назву «право слідування». За таких обставин реалізація (продаж) майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє застави, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст. 25.26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Саме до цього зводяться правові висновки, викидані у постанову Верховного Суду України від 03.04.2013 року у справі № 6-7 цс13. Судом звернуто увагу на те, що на час реалізації заставленого майна обтяження припинено не було. Згідно з п.9 Постанови Пленуму ВСС України від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позивальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК України, статті 3 і 4 ЦПК України). Одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави в одному позові є можливими і правомірним, оскільки заставодавцем є інша особа, ніж позичальник, тому поєднання позовних вимог про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави не буде вважатися подвійним стягненням. З врахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору, які підтверджені платіжними документами.

Outcome: approved