Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору № 002-21502-220510 від 22.05.2010 року, яка становить 8462,61 грн. Позивач посилається на те, що відповідачу [PERSON] відповідно до укладеного договору № 002-21502-220510 від 22.05.2010 року надано кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. та на день укладення договору встановлено ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 1000 грн., та зобов'язався виконувати умови договору з погашення кредиту. Прийняті на себе обов'язки [PERSON] не виконує, що є підставою для стягнення заборгованості по кредиту. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.05.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 002-21502-220510, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. та на день укладення договору встановлено ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 1000 грн. На час звернення до суду відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошові зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання та не сплатив борг за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 8462,61 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту 2721,19 грн., прострочене тіло кредиту в сумі 1978,4 грн., заборгованості за відсотками в сумі 3763,02 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості перевіреним в судовому засіданні. Згідно вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 88 ЦПК України у зв'язку із звільненням позивача від сплати судового збору з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору за вимогами майнового характеру у розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved