Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 0066/07/08-Z від 29 серпня 2007 року в розмірі 144635,68 грн., та витрат пов'язаних із зверненням до суду. В процесі розгляду справи представник позивача Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» уточнив позовні вимоги та просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість станом на 28 березня 2013 року за кредитним договором № 0066/07/08-Z від 29 серпня 2007 року у розмірі 150920,39 грн. та суму судового збору. 27 лютого 2013 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», третя особа [PERSON], в якій просить суд визнати недійсним кредитний договір № 0066/07/08 - Z від 29 серпня 2007 року, що був укладений між публічним акціонерним товариством «Банк Форум» та [PERSON], з моменту укладення, визнати недійсним договір поруки № 54/08/07-Р від 29 серпня 2007 року, що був укладений між публічним акціонерним товариством «Банк «Форум» та [PERSON], та визнати недійсним договір іпотеки, предметом якого є садовий будинок та земельна ділянка, які розташовані за адресою: [ADDRESS], що був укладений між публічним акціонерним товариством «Банк Форум» та [PERSON]. Представник позивача Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» підтримав, що стосується зустрічної позовної заяви [PERSON] в матеріалах справи є заперечення в яких представник Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» просить відмовити в задоволенні зустрічної позовної заяви в повному обсязі, також просив розглянути справу у їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просив в задоволенні позову Публічному акціонерному товариству «Банк Форум» відмовити в повному обсязі, а зустрічну позовну заяву [PERSON] задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» підлягають задоволенню, а в задоволені позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Статуту Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» є правонаступником усіх прав та зобов'язань Акціонерного комерційного банку «Форум» в зв'язку із зміною його найменування (назви). Акціонерний комерційний банк «Форум» був створений шляхом реорганізації та був правонаступником Акціонерного банку «Лад-Кредит Банк», зареєстрованого Національним банком України 31 січня 1994 року за номером 231. (а.с.27-29). 29 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №0066/07/08-Z, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит на поточні потреби у сумі 20000,00 доларів США, строком по 29 грудня 2017 року, за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 13 процентів річних. Відповідно до умов кредитного договору, а саме п.п.2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.6, 2.7, 2.8 забезпечення повернення кредитних коштів, сплата процентів за користування та можливої неустойки ( штраф, пеня) є іпотечний договір. Предметом іпотеки є садовий будинок та земельна ділянка, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Іпотекодавцем являється [PERSON], іпотеко держателем - АКБ «Форум». Також укладається договір поруки з фізичною особою [PERSON]. Кредитні кошти надаються банком позичальнику за умови: набуття чинності цим договором; набуття чинності правочинами щодо забезпечення виконання зобов'язань, зазначеними в п.2.1 цього договору. Позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 167 доларів США на відкритий йому позичковий рахунок № 22037500065032 в ОФ АКБ «Форум», МФО 388409. Якщо позичальник у поточному місяці сплатив суму більшу, ніж та, яка зазначена в п.2.3 цього Договору, то у наступних періодах Позичальник має право здійснити повернення частини кредиту менше на суму, яка була переплачена у попередніх періодах. Проценти за користування кредитними коштами сплачуються Позичальником згідно з п.2.7 цього Договору. Несплата Позичальником процентів в терміни, встановлені в п.2.7 цього Договору дати, є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойка та є підставою для дострокового звернення Банком стягнення на заставлене майно, яке передано в іпотеку. Сплата процентів Позичальником здійснюється за фактичний строк користування кредитними коштами. При розрахунку плати за користування кредитом приймається місяць рівний календарній кількості днів та рік, рівний 360 днів. Проценти за користування кредитними коштами Позичальник сплачує самостійно в валюті кредиту на рахунок № 22082500065032 в ОФ АКБ «Форум», 388409, щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами, якщо цей випадає на вихідні або святкові дні, проценти за користування кредитом Позичальник сплачує у перший робочий банківський день після вихідних або святкових днів. Проценти за останній місяць користування кредитними коштами сплачується в день повернення кредиту. У разі недостатності суми проведеного платежу для виконання зобов'язань Позичальника по цьому кредитному договору у повному обсязі, вимоги Банку погашаються у наступній черговості: в першу чергу сплачуються прострочені проценти та комісії, в другу - строкові проценти та комісії, заборгованість за кредитом, в третю - можливі неустойка, штраф та пеня, потім - інші вимоги Банку. Позичальник немає права без одержання попередньої письмової згоди Банку передавати третім особам права та обов'язки за цим Договором. Пунктами 4.1, 4.2,4.3,4.4 кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, Позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 (нуль цілих два десятих) процентів за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Сплата пені не звільняє Позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості. За використання кредиту не за цільовим призначенням Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 0,5 процентів від суми використаних не за призначенням кредитних коштів. Якщо повне або часткове невиконання Стороною умов цього Договору спричинило іншій Стороні збитки, винна сторона відшкодовує їх протягом п'яти робочих днів з моменту одержання письмової вимоги від сторони, якій такі збитки завдано. Відшкодування заподіяних збитків не звільняє винну сторону від сплати неустойки. За кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачених п.3.3, а саме: сплачувати кошти, передбачені п.2.10 цього Договору, витрати, пов'язані з проведенням дій по примусовому погашенні простроченої заборгованості, а також на вимогу Банку сплачувати можливі неустойку, штраф та пеню. ( крім п. 3.3.2) цього Договору, позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 5000,00 гривень. Відповідно до п. 3.1.1 кредитного договору № 0066/07/08-Z від 29 серпня 2007 року,АКБ «Форум» 30 серпня 2007 року видав кредитні кошти у розмірі 20000,00 доларів США відповідачу [PERSON] Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного Кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач [PERSON] в порушення цих вимог, не виконує умови кредитного договору, тобто своєчасно не повертає позивачу кредитні кошти і не сплачує відсотки за користування кредитними коштами і ніяких заходів по поверненню заборгованості не вживає. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Стаття 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Станом на 28 березня 2013 року сума заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем складає 150920,39 грн.: прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів - 5630,43 доларів США, що за курсом НБУ на 28.03.2013 року становить 45004,03 грн.; поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів - 8978, 00 доларів США, що еквівалентно 71761,15 грн.; прострочена сума заборгованості за нарахованими процентами - 3068,49 доларів США, що еквівалентно 24526,44 грн.; поточної суми заборгованості за нарахованими процентами - 142,43 доларів США, що еквівалентно 1138,44 грн.; суми пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за прострочення повернення кредитних коштів - 1062,22 доларів США, що еквівалентно 8490,32 грн. Також судом встановлено, що 29 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 54/08/07-Р. Відповідно до п.1.1 поручитель, тобто [PERSON] поручається перед позивачем за виконання [PERSON], надалі боржник, зобов'язань за кредитним договором № 0066/07/08-Z від 29 серпня 2007 року, який було укладено між позивачем та боржником, у повному обсязі, за умовами якого боржник [PERSON] зобов'язаний повернути позивачу кредитні кошти в розмірі 20000,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення 29 серпня 2017 року, сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами з розрахунку 13% відсотків річних і можливі неустойки у розмірах та випадках, передбачених кредитним договором. Відповідно до п. 2.1 договору поруки відповідач [PERSON] зобов'язалася в разі невиконання та/або порушення [PERSON] своїх зобов'язань перед позивачем погасити заборгованість за кредитним договором, а саме: суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, відсотки по простроченій позиці (штраф, пеню) та інші платежі, передбачені Кредитним договором. Також відповідно до п. 2.2 договору поруки відповідач [PERSON] зобов'язалася відповідати перед позивачем своїми грошовими коштами та всім своїм майном. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобов'язання щодо надання [PERSON] кредитних коштів за кредитним договором № 0066/07/08-Z від 29 серпня 2007 року. Відповідач, а за зустрічним позовом позивач [PERSON] після отримання кредиту не скористався своїм правом, відповідно до п. 6 ст. 14 Закону України «Про захист прав споживачів», у 14-денний термін відмовитися від кредиту. Як вже зазначено, позивач свої зобов'язання перед відповідачем [PERSON] виконав в повному обсязі. Посилання позивача на відсутність права банку надавати кредит у іноземній валюті не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки, хоча, відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів у іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом, укладення між сторонами договору про надання кредиту в іноземній валюті не суперечить законодавству, чинному на час укладення цього договору. Частиною 2 ст. 192 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Банк, як фінансова установа, відповідно до ст.19, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», за наявності ліцензій на здійснення валютних операцій або письмового дозволу на здійснення операцій із валютними цінностями, який, до переоформлення НБУ відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу ІІ Закону України № 3024-УІ від 15 лютого 2011 р. «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків», є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті. Як вбачається з п.11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року, у разі виникнення спору щодо отримання сторонами кредитного договору індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України, як засобу платежу або як застави (підпункт «г» пункту 4 статті 5 Декрету про валютне регулювання), суд має виходити з того, що Національним банком України на виконання положень статті 11 цього Декрету, статті 44 Закону України «Про Національний банк України» в межах своїх повноважень прийнято Положення про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затверджене постановою Правління Національного банку України від 14 жовтня 2004 року № 483 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 9 листопада 2004 року № 1429/10028). Згідно з пунктом 1.5 цього Положення, використання іноземної валюти, як засобу платежу, без ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких Національний банк видав йому банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операції з валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків» генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, або генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій). У зв'язку з наведеним, суди повинні виходити з того, що надання та одержання кредиту в іноземній валюті, сплата процентів за таким кредитом не потребують наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України, як засобу платежу, у жодної зі сторін кредитного договору. Закон України «Про захист прав споживачів» - у редакції, чинній на час виникнення правовідносин, - також не забороняв надання й отримання на території України споживчих кредитів у іноземній валюті. Навіть з врахуванням вимог статті 1056-1 ЦК України та Закону України від 12 грудня 2008 року № 661-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», яким передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, суд виходить з того, що цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року. Як вже встановлено, кредитний договір № 0066/07/08-Z був укладений між сторонами 29 серпня 2007 року. Судом встановлено, що на дату укладення оспорюваного кредитного договору, банк мав право на здійснення кредитних операцій в іноземній валюті за умовами отримання банківської ліцензії та письмового дозволу НБУ на здійснення операцій з валютними цінностями. ПАТ «Банк Форум» отримав Банківську ліцензію № 62, а також Генеральну ліцензію № 62, що в свою чергу давало їм право на здійснення банківської діяльності і надання банківських послуг, передбачених Законом України «Про банки і банківську діяльність» (а.с.150-151, 152-153, 154,155). Також у зустрічній позовній заяві відповідач, а за зустрічною позовною заявою позивач [PERSON] посилався на те, що правочин, який суперечить законодавству, а в даному випадку зазначений кредитний договір є недійсними. Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою та п'ятою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Невиконання чи неналежне виконання угоди не може бути підставою для визнання її недійсною. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що зустрічні позовні вимоги [PERSON] не доведено, з наявних матеріалів справи не вбачається жодних доказів, тому суд дійшов висновку, що вони задоволенню не підлягають. Згідно ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. А ч.2 зазначеної статті встановлює, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином сума боргу підлягає стягненню солідарно з [PERSON] та [PERSON] Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» підлягають задоволенню, на їх користь підлягає стягненню сума судового збору, а у зв'язку з відмовою у позові [PERSON], відсутні правові підстави для присудження позивачеві за зустрічною позовною заявою повернення судових витрат.

Outcome: partial