Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - банк) звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 26 799,58 грн., посилаючись на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг 26 липня 2012 року підписала заяву та отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank/ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав тим, що надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Згідно з п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно із ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконала тим, що не надала банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами у строк, передбачений кредитним договором, внаслідок цього у неї станом на 31 серпня 2017 року виникла заборгованість у сумі 26 799,58 грн., в тому числі: 279,21 грн. - кредит; 20 718,01 грн. - проценти за користування кредитом; 4 050,00 грн. - пеня та комісія; 1 252,36 грн. - штраф (процентна складова); 500,00 грн. - штраф (фіксована частина). Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 26 799,58 грн. та судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору у сумі 1 600,00 грн. 13 листопада 2017 року [PERSON] надала до суду заяву про застосування строку позовної давності до основної суми заборгованості та неустойки (а.с.46). Представник позивача Савіхіна А.М. в судове засідання не з'явилась, повідомила суд про розгляд справи за її відсутності та те, що вона позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.38). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала та пояснила, що позивач на протязі тривалого часу не заявив до неї жодної вимоги. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Із представлених позивачем доказів видно, що 26 липня 2012 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач одержала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.6). Згідно розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 31 серпня 2017 року складає 26 799,58 грн., в тому числі: 279,21 грн. - кредит; 20 781,01 грн. - проценти за користування кредитом; 4 050,00 грн. - нарахована комісія; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1 252,36 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.4-5). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Умови та правила надання банківських послуг не підписані відповідачем, відсутня дата їх складання, про те в заяві зазначено, що відповідач ознайомився з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, а також Тарифами банку та погодився з тим, що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.6 на звороті). Згідно з п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно з п. 1.1.2.7. Умов та правил надання банківських послуг власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Згідно з п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно з п. 2.1.1.12.6. Умов та правил надання банківських послуг за користування кредитом банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку з розрахунку 360 календарних днів на рік. Згідно з п. 2.1.1.12.11. Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх грошових та інших зобов'язань за цим договором. Згідно із ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Суд вважає, що відповідач неналежно виконувала свої зобов'язання за кредитним договором тим, що в передбачені строки та розмірі не надала позивачу кошти на погашення кредиту, внаслідок чого у неї виникла заборгованість, яка складається з кредиту у сумі 279,21 грн. та процентів за користування кредитом у сумі 20 718,01 грн., що є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом та процентами, що заявлені в межах строку позовної давності. Що стосується заборгованості за пенею та комісією у сумі 4 500,00 грн., що є видом неустойки, то суд вважає, що пеня підлягає зменшенню на підставі ч. 2 ст. 616 ЦК України. Згідно з ч. 2 ст. 616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданим порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно правового висновку Верховного Суду України у справі про стягнення заборгованості за договором позики від 4 вересня 2014 року ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Із матеріалів справи видно, що кредитний договір укладався сторонами 26 липня 2012 року, відповідач після отримання кредиту у сумі 300,00 грн. зобов'язання за кредитним договором не виконала, останній платіж внесла 15 серпня 2014 року. Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача кредитної заборгованості 19 жовтня 2017 року, чим сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання та не вжив заходів до їх зменшення шляхом звернення з позовом до суду після припинення внесення відповідачем щомісячних платежів в рахунок погашення кредиту. В розрахунку позивач зазначив, що розмір основної заборгованості відповідача становить 279,21 грн., а розмір пені - 4 050,00 грн., що значно перевищує розмір основної заборгованості та є підставою для зменшення розміру неустойки до розміру заборгованості за основним зобов'язанням до 279,21 грн. Згідно з ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно із ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог, в тому числі для стягнення неустойки (штрафу, пені) (п.1 ч. 2). Згідно із ст. 253 ЦК України перебіг строку позовної даності починається з наступного дня після календарної дати або настання події з якою пов'язано його початок. Згідно із ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1); за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5). Аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності. Згідно із ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно із ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку(ч. 1). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2). За змістом підписаної відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в Приватбанку умова про збільшення строку позовної давності щодо сплати неустойки (пені, штрафів) до 50 років (п. 1.1.7.31 Умов) відповідачем не погоджена (а.с.6). Тому при вирішенні питання про застосування строку позовної давності до неустойки за заявою відповідача, суд виходить із загального строку позовної давності, що встановлений законом. Із матеріалів справи видно, що позивач звернувся з позовними вимогами до суду 19 жовтня 2017 року, що підтверджується копією реєстру наданою позивачем (а.с.39). Отже, вимога позивач про стягнення штрафу заявлена 19 жовтня 2017 року поза межами спеціального строку позовної давності і задоволенню не підлягає. Зазначений висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, що міститься у постановах № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, № 6-240цс14 від 11 лютого 2014 року. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідача становить 21 276,43 грн. (279,21 грн. + 20 718,01 грн. + 279,21 грн. = 21 276,43 грн.), яка складається із: кредиту у сумі 279,21 грн., процентів за користування кредитом у сумі 20 718,01 грн., пені та комісії сумі 279,21 грн. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ст. 1 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 8 липня 2011 року зі змінами, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, поданою юридичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. З 1 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу становить 1 600,00 грн., розмір судового збору становить 1 600,00 грн. (1 600,00 грн. х 1 = 1 600,00 грн.). З відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору у розмірі 1 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 1 600,00 грн.

Outcome: partial