Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № НМ02RМ15791795 від 31.08.2013 року \~\~відповідач отримав кредит у розмірі 4\~060,59 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячні платежі) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно умов. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 19.10.2016 року має заборгованість в сумі 11 714 грн. 81 коп., яка складається з: 3 7722 грн. 41 коп.\~заборгованість за кредитом; 2 грн. 33 коп.\~заборгованість по процентам за користування кредитом; 737 грн. 92 коп.\~заборгованість по комісії за користування кредитом; 6 218 грн. 11 коп.\~пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 534 грн. 04 коп.\~штраф (процентна складова, яку банк просив стягнути з відповідача на його користь. Відповідач повторно в судове засідання не з»явився, причини неявки не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений своєчасно належним чином відповідно п.3 ст. 76 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи в повному обсязі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ч.1\~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до\~ст.628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~ст.6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до\~ст.629 ЦК України\~договір є обовязковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 31.08.2013 року, шляхом підписання заяви позичальника № НМ02RМ15791795, відповідач приєднався до Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт) Приватбанком, відповідно до якого отримав кредит на споживчі потреби у сумі 4\~060,59 грн строком на 12 місяців - по 30.08.2014 року, зі сплатою процентів за користування кредитом, які зазначені в заяві, у розмірі 0,12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно із частинами першою, другою\~статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідач підписом у заяві позичальника підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) складає між ним і банком договір. Сторони у договорі визначили, що погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «1» по «5» число кожного місяця позичальник повинен надати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 419,82 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Кредит надається в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовлені у Заяві строки. Позичальник зобов»язується погашати кредит у порядку та строки відповідно до Заяви та Умов. Свої договірні зобов'язання позивач виконав належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти, однак останній свої зобов'язання не виконав та не повернув у встановлені порядок та строки тіло кредиту та нараховані на нього відсотки. Згідно положень ч.ч.1, 2\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; ч.2 ст.1054\~та ч.2 ст.1050 ЦК України\~- наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, процентів, комісію відповідно до Заяви та Умов. В матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що за кредитним договором\~№ НМ02RМ15791795 від 31 серпня 2013 року\~станом на 19.10.2016 р утворилась заборгованість у розмірі 11\~714 грн.81 коп., а саме: заборгованість по кредиту в розмірі 3 722 грн.41 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 2 грн.33 коп., заборгованість по комісіі - 737 грн 92 коп, заборгованість за пенею в розмірі 6 218 грн.11 коп., штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 534 грн.04 коп. Згідно зі ст.\~526,\~530,\~610, ч. 1 ст.\~612 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно\~статті 599 ЦК України\~зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З заяви позичальника та Умов вбачається, що сторони узгодили, що згідно ст.\~212,611,\~651 ЦК України\~при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в Заяві, Умовах та правилах понад 210 днів, щодо зобов»язань, строк яких не настав, Сторони узгодили, що терміном повернення кредиту вважається 211 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 211 дня порушення вважається простроченою. Сторони погодили, що в разі несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту в тому числі заборгованість, що виникла у відповідності до п.2.4.3.6, 2.4.5.2, 2.4.5.3 Умов та правил позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,15% від простроченої заборгованості по кредиту, але не менше 1 грн за кожен день прострочки. Згідно п. 1.5.20 При порушенні позичальником строків платежів по любому з грошових зобов»язань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний заплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5 % від суми заборгованості по кредитному договору з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15). З мотивів, викладених вище, суд приходить до висновку, що вимоги банку про стягнення штрафів у розмірі 500 грн.\~фіксована частина, 534 грн. 04 коп.\~процентна складова, не підлягають задоволенню. Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню (91,2% від заявлених позовних вимог). У відповідності до ст.. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1256,32 грн, що відповідає частці задоволених позовних вимог від заявлених.

Outcome: partial