Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство „[PERSON] Капітал (далі ПАТ „АК Банк Капітал або [PERSON]) 31.07.2015р звернувся до суду з дійсним позовом, вказуючи, що 13.09.2013р між ПАТ „АК Банк Капітал та [PERSON], відповідачем у справі, укладений Договір про надання споживчого кредиту №1/06/Р3GК/07-07-11/0701, згідно до умов якого останній наданий кредит в сумі 15566,98грн зі строком користування з 13.09.2013р по 12.09.2016р зі сплатою процентної ставки у розмірі 25% річних. Свій позов мотивує тим, що [PERSON] свої зобовязання по Договору як Позичальник виконав цілком. Однак, відповідач [PERSON] свої зобовязання згідно умов вказаного Договору належним чином не виконувала в результаті чого станом на 01.05.2015р утворилась заборгованість в загальній сумі 24904,58грн, яка складається із наступного: 5149,35грн відсотки нарахованих за користування кредитними коштами; 42729,78грн відсотків за користування кредитними коштами, які були сплачені відповідачем; 2419,57грн заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитними коштами; 4152,29грн суми неповернутого кредиту; 11414,69грн заборгованості з повернення кредитних коштів; 778,30грн комісії за обслуговування рахунку; 1172,22грн пені по простроченій основній позичковій заборгованості; 1336,02грн пені по несплаченим відсоткам; 7783,49грн штрафу, та яку просив стягнути з відповідача на користь Банку. Також, позивач просив стягнути з відповідача у рахунок повернення судового збору 249,43грн. Представник ПАТ „АК Банк Капітал [PERSON] підтримав вимоги позову в повному обсязі, просив їх задовольнити та надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і місце слухання повідомлявся належним чином у порядку ст.76 ЦПК України. Суд, з урахуванням міркування представника позивача, згідно до ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача і постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Суд, вивчивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, вважає, що позов обґрунтованим та такий, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.09.2013р між ПАТ „АК Банк Капітал та [PERSON] укладений Договір про надання споживчого кредиту №1/06/Р3GК/07-07-11/0701, згідно до якого останній наданий кредит в сумі 15566,98грн зі строком користування з 13.09.2013р по 12.09.2016р зі сплатою процентної ставки у розмірі 25% річних. Згідно довідки-розрахунку заборгованість по кредитному договору №1/06/Р3GК/07-07-11/0701 від 13.09.2013р, яка числиться за [PERSON], станом на 01.05.2015р складається з: 5149,35грн відсотки нарахованих за користування кредитними коштами; 42729,78грн відсотків за користування кредитними коштами, які були сплачені відповідачем; 2419,57грн заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитними коштами; 4152,29грн суми неповернутого кредиту; 11414,69грн заборгованості з повернення кредитних коштів; 778,30грн комісії за обслуговування рахунку; 1172,22грн пені по простроченій основній позичковій заборгованості; 1336,02грн пені по несплаченим відсоткам. Пунктом 4.4.1 Кредитного договору №1/06/Р3GК/07-07-11/0701 від 13.09.2013р передбачено, що Позичальник був зобовязаний виконувати свої зобовязання: з повернення кредиту частинами протягом періоду з 13.09.2013р по 12.09.2016р та щомісячної сплати процентів за графіком, наведеним у додатку № 1 до цього договору. Відповідно до ст.ст.526, 527 ч.1 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно до ст.610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобовязання (неналежне виконання). У відповідності із ст.ст.1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (кошти в такій же сумі) у термін і в порядку, що встановлені договором; за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Як передбачено ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема наслідки щодо сплати неустойки. У звязку з порушенням відповідачем умов п.4.2 Кредитного договору №1/06/Р3GК/07-07-11/0701 від 13.09.2013р, останньому нарахований штраф у розмірі 50% від суми виданого кредиту, яка складає в сумі 7783,49грн. Судом встановлено, що відповідач порушила зобовязання згідно умов вищевказаного кредитного договору, у звязку з чим, станом на 01.05.2015р має заборгованість за цим договором у загальному розмірі 24904,58грн, яка складається із наступного: 5149,35грн відсотки нарахованих за користування кредитними коштами; 42729,78грн відсотків за користування кредитними коштами, які були сплачені відповідачем; 2419,57грн заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитними коштами; 4152,29грн суми неповернутого кредиту; 11414,69грн заборгованості з повернення кредитних коштів; 778,30грн комісії за обслуговування рахунку; 1172,22грн пені по простроченій основній позичковій заборгованості; 1336,02грн пені по несплаченим відсоткам; 7783,49грн штрафу, та яку суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. Також, у відповідності із ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок повернення судового збору 249,43грн.

Outcome: approved