Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON], у якому просило стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 013-03521-250810 від 25.08.2010р. у розмірі 13\~980,02 грн. Позовна заява мотивована тим, що банк надав [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30\~000,00\~грн. та на день укладання цього договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунок [PERSON] у сумі 3 000,00 грн., однак [PERSON] порушив взяті на себе зобовязання щодо повернення кредитних коштів позивачу. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2016р. залучено до участі у справі в якості правонаступника відповідача [PERSON], померлого 18.06.2014р., [PERSON]. В судове засідання представник позивача не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.В своїй позовній заяві просив суд справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутністю або інформації про поважність причин неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення відповідно до ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. 25.08.2010р. між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] було укладено кредитний договір №\~013-03521-250810, згідно умов якого банк надав кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30\~000,00\~грн. та на день укладання цього договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунок [PERSON] у сумі 3\~000,00 грн., а [PERSON] зобовязався кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором. Згідно з пунктом 1.2 вищевказаного договору позивач відкрив [PERSON] картковий рахунок № 26257903789947 в національній валюті України гривні, випустив та надав платіжну картку, а також пін-код до картки. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, [PERSON] помер 18.06.2014р. Згідно з ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, [PERSON] є спадкоємцем після померлого [PERSON], у звязку з чим, ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2016р. [PERSON] залучено відповідачем у якості правонаступника всіх прав та обовязків після смерті [PERSON] Згідно з ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. На підставі ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Всупереч вищевикладеним положенням [PERSON], як правонаступник померлого [PERSON]Д, свої зобовязання належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором №\~013-03521-250810 від 25.08.2010р., яка відповідно до розрахунку станом на 17.03.2015р. становить 14\~205,02\~грн. та складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8\~221,38 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 1\~938,81\~грн., заборгованості за відсотками у розмірі 3\~819,83\~грн. та пені у розмірі 225,00 грн. Водночас, позивач у своєму позові просить суд стягнути заборгованість за вказаним кредитним договором без урахування суми пені. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, враховуючи вимоги ст.11 ЦПК України, беручи до уваги не надання відповідачем відповідно до ст.60 ЦПК України жодних доказів, які б спростовували факт існування вказаної заборгованості, суд доходить висновку про достатність підстав для задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved