Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], по якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.02.2008 року в розмірі 13 504, 58 грн., а саме: 1500 грн. - заборгованості за кредитом; 7105,31 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 3780 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом; 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 619, 27 грн. - штраф (процентна складова). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Також просив суд застосувати до позовних вимог строк позовної давності. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.02.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір № б/н., відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.9.12. Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку договір діє 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично вважається пролонгованим на такий же строк. Згідно п. 3.2, п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг. Умов договору відповідач належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 30.01.2014 року в розмірі 13504 грн. 58 коп., яка складається з: 1500 грн. - заборгованість за кредитом, 7105 грн. 31 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3780 грн. 00 коп. - заборгованість по комісії користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 619 грн. 27 коп. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком боргу. Доказів сплати часткової або повної заборгованості відповідач не надав. Згідно зі ст.ст. 546, 547, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач просив суд застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності. Проте посилання відповідача на застосування строків позовної давності суд не може взяти до уваги, оскільки вони є безпідставними. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку чергового платежу. Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. Граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці. Таким чином, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Відповідно до Умов, які разом із заявою клієнта складають договір про надання банківських послуг у вигляді видачі банківської картки, термін дії кредитного ліміту збігається з терміном дії платіжної картки. Згідно із вказаними Умовами мінімальний обов'язковий платіж - це розмір боргових зобов'язань позичальника, які щомісячно підлягають сплаті позичальником протягом строку дії картки. Судом встановлено, що строк дії картки до січня 2012 року /а.с. 96/, тому позивач, звернувшись до суду 13 лютого 2014 року, не пропустив строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язань, або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Статтями 610, 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеннях змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від нього або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. За вказаного, позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Згідно ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі ст.ст. 525, 1054 ЦК України,

Outcome: approved