Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21 червня 2012 року між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (надалі - Кредитний договір). Згідно умов Кредитного договору відповідачу надано кредит у розмірі 17 821 грн. 18 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку строком до 30 червня 2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому, відповідач зобов'язався здійснювати погашення заборгованості за кредитом з 01 по 25 число кожного місяця. Проте, відповідач свої зобов'язання перед позивачем не виконує і станом на 29 травня 2014 року має заборгованість в сумі - 41 450 грн. 39 коп., яку позивач просить стягнути. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи в розумінні положень ч. 5 ст. 74, ч. 8 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, ч. 1 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Так, у судовому засіданні достовірно встановлено, що 21 червня 2012 року з метою створення сприятливих умов для виконання зобов'язань за Договором про надання банківських послуг № SAMDN34000040966178 (4149625301659130) від 21 лютого 2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до вказаного Договору про надання банківських послуг (надалі - Додаткова угода) (а.с. 9). Згідно умов п.п. 1.2, 1.3, 1.5 Додаткової угоди на дату її підписання заборгованість відповідача перед банком за Договором про надання банківських послуг складає 17 821 грн. 19 коп. Дата остаточного погашення заборгованості визначена - 30 червня 2015 року. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 18,00 % на місяць, у строки встановленні Додатковою угодою. Також, згідно п.п. 1.4, 1.5 Додаткової угоди відповідач зобов'язався погашати заборгованість по кредиту та процентах за його використання у відповідності до Графіку погашення заборгованості (Додаток № 1) (а.с. 10) з 25 по 30 число кожного місяця у сумі 646 грн. 52 коп. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання як за Договором про надання банківських послуг №(4149625301659130) від 21 лютого 2011 року, так і за Додатковою угодою № 1 до нього виконав належним чином. Однак, [PERSON], скориставшись кредитними коштами, не виконав зобов'язань, визначених договором, порушив умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. При цьому, уклавши з позивачем Додаткову угоду № 1 Договору про надання банківських послуг, її умови відповідачем також залишились без виконання. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно умов п.п. 1.6.1-1.6.4 Додаткової угоди при порушенні відповідачем строків погашення заборгованості, вказаних в цій угоді, більш ніж на 31 день, починаючи з 32 дня порушення вважається простроченим і відповідач зобов'язаний сплатити позивачу пеню у розмірі 0,15 % від залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення та одноразово штраф у розмірі 2 706 грн. 38 коп. Таким чином, у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за договором станом на 29 травня 2014 року сума заборгованості з боку відповідача становила 41 450 грн. 39 коп. та складається з: заборгованості за кредитом в сумі - 17 821 грн. 19 коп.; заборгованості по процентах в сумі - 652 грн. 98 коп.; пені - 20 269 грн. 84 коп.; штрафу - 2 706 грн. 38 коп., що підтверджується наданими позивачем розрахунками (а.с. 5), перевіреними у судовому засіданні. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, а тому суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованість на загальну суму 41 450 грн. 39 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 414 грн. 50 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 625, 634, 1054 ЦК України та

Outcome: approved