Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги банк мотивував тим, що 08 травня 2012 року Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № R53100251894В. Відповідно до умов вказаного договору банк зобовязується надати відповідачу кошти у сумі 50000 грн., із процентною ставкою за користування грошовими коштами у розмірі 32% річних зі строком погашення до 08.05.2015 року. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 50000 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 23477 від 08.05.2012 року. У порушення умов договору [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого має прострочену заборгованість у сумі 550374 грн. 48 коп., що складається з: суми заборгованості за простроченим кредитом - 49176 грн. 19 коп.; суми заборгованості за відсотками 386 грн. 96 коп.; суми заборгованості за простроченими відсотками 58891 грн. 13 коп.; суми штрафних санкцій, нарахованих за несвоєчасну сплату кредиту та процентів за користування кредитом 382824 грн. 20 коп.; 3% річних на прострочені платежі з погашення кредиту та відсотків за користування кредитом 6292 грн. 43 грн.; інфляційних нарахувань на прострочені платежі з погашення кредиту та відсотків 52803 грн. 57 коп. Оскільки наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення кредиту є право позивача вимагати повернення суми кредиту, позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № R53100251894В від 08.05.2015 року в сумі 550374 грн. 48 коп. та витрат по сплаті судового збору у сумі 1378 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлявся в установленому законом порядку, про що є відомості в матеріалах справи, а тому суд з письмової згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, суд оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав та інтересів юридичної особи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивач, ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до суду вважаючи, що відповідач [PERSON] не виконує в добровільному порядку умови укладеного кредитного договору, як позичальник, чим порушує його інтереси і права, тому інтереси позивача підлягають до судового захисту. Відповідно до частини 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, виник спір. З матеріалів справи вбачається, що згідно кредитного договору № R53100251894В. Відповідно до умов вказаного договору банк зобовязується надати відповідачу кошти у сумі 50000 грн., із процентною ставкою за користування грошовими коштами у розмірі 32% річних зі строком погашення до 08.05.2015 року. На даний час [PERSON] має перед банком заборгованістьу розмірі 550374 грн. 48 коп., що складається з: суми заборгованості за простроченим кредитом - 49176 грн. 19 коп.; суми заборгованості за відсотками 386 грн. 96 коп.; суми заборгованості за простроченими відсотками 58891 грн. 13 коп.; суми штрафних санкцій, нарахованих за несвоєчасну сплату кредиту та процентів за користування кредитом 382824 грн. 20 коп.; 3% річних на прострочені платежі з погашення кредиту та відсотків за користування кредитом 6292 грн. 43 грн.; інфляційних нарахувань на прострочені платежі з погашення кредиту та відсотків 52803 грн. 57 коп. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У частині 1 статті 530 ЦК України вказано, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З частини 1 статті 625 випливає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно вимог статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну їм оцінку, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення, оскільки у порушення вимог цивільного законодавства та умов кредитного договору [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе грошові зобовязання. З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором № R53100251894В від 08.05.2012 року у розмірі 550374 гривні 48 коп. Судові витрати мають бути розподілені відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України на підставі наданих документів, що підтверджують дані витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому необхідно стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 8255 гривень 62 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved