Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі Банк) 03 липня 2015 року звернулося до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 16 червня 2011 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 100 000 грн. та на день укладення договору встановлено ліміт на суму 7 200 грн., який остання отримала у вигляді картки платіжної системи та зобов'язувалася щомісячно сплачувати суму заборгованості та відсотки за користування кредитною лінією. У зв'язку з порушенням відповідачем своїх зобов'язань станом на 22 травня 2015 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 232 грн. 33 коп., яка складається з: тіла кредиту у розмірі 9 970 грн. 60 коп., простроченого тіла кредиту у розмірі 2 977 грн.48 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 6 284 грн. 25 коп., тому просить стягнути з відповідача всю суму заборгованості. Представник позивача Духота І.В. у судове засідання не з'явився, просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги Банку підтримує. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала у розмірі заборгованості у вигляді тіла та простроченого тіла кредиту. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідачки, суд вважає за необхідне позовні вимоги Банку задовольнити частково. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Докази, які надані суду, свідчать про наступне. Сторони 16 червня 2011 року уклали кредитний договір № 002-12515-160611 (а.с. 3-5), згідно до умов якого відповідачка отримала від позивача кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 100 000 грн. На день укладення договору встановлено ліміт на суму 7 200 грн., який остання отримала у вигляді картки платіжної системи та зобов'язалася щомісячно сплачувати суму заборгованості та відсотки за користування кредитною лінією. У зв'язку з порушенням відповідачкою своїх зобов'язань, станом на 22 травня 2015 року, їй згідно до розрахунку (а.с. 8), нарахована сума заборгованості у вигляді тіла кредиту у розмірі 9 970 грн. 60 коп., простроченого тіла кредиту у розмірі 2 977 грн. 48 коп. Вказані розміри заборгованості підтверджені розрахунком і не заперечуються відповідачкою, тому підлягають стягненню. Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача згідно до умов договору, складає: 9 970 грн.60 коп. + 2 977 грн. 48 коп. = 12 948 грн. 08 коп. Що стосується вимог позивача про стягнення заборгованості за відсотками, то суд не бачить підстав для їх задоволення. Позовна заява не містить розрахунку заборгованості за відсотками, у додатку до позовної заяви не вказано розміри процентів та динаміка їх зростання, за якими нараховані відсотки, тому не можливо зробити висновок про їх дійсний розмір. Відповідачка з огляду на квитанції, додані до справи, сплачувала суми за кредитним договором, але розрахунок, наданий позивачем не містить порядок та умови застосування процентів. Вимоги суду про надання інформації про рух грошових коштів по картковому рахунку, позивач не виконав. Оскільки позивач звільнений за законом від сплати судового збору, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial