Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.02.2015 сторони уклали кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 5000,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» кредитний ліміт протягом дії картки позивачем змінювався. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов'язалась сплачувати банку заборгованість за кредитом, відсотки за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Однак [PERSON] не виконує умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, а тому позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви від 13.07.2017, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 06.07.2017 в розмірі 1468,15 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність. З урахуванням часткової сплати відповідачем заборгованості, просив позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь позивача 1720,00 грн. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Просила відмовити у задоволенні позову, оскільки повністю сплатила кредитну заборгованість, про що надала суду відповідні квитанції. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з такого. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Також відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 08.02.2015 [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг», які разом з «Тарифами Банку» складають договір про надання банківських послуг, укладений між сторонами, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5000,00 грн. Відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» кредитний ліміт протягом дії картки позивачем змінювався. Відповідач зобов'язалась сплачувати банку заборгованість за кредитом, відсотки за його користування, за перевитратами платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Отже, судом встановлено, що відповідач на підставі кредитного договору від 08.02.2015 отримала кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 5000,00 грн., але взяті на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів не виконувала, чим істотно порушила умови укладеного договору. Так, згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором від 08.02.2015, укладеним між сторонами (а.с. 58-59), заборгованість відповідача по кредитному договору станом на 06.07.2017 становить 1468,15 грн., а саме: 922,05 грн. - заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 46,10 грн. - штраф (процентна складова). Разом з тим [PERSON] надала суду копії квитанцій про повне погашення такої заборгованості, а саме: квитанція від 13.07.2017 про сплату 940,80 грн. та квитанції від 24.07.2017 про сплату 500,00 грн. та 46,10 грн. Оскільки з матеріалів справи судом встановлено, що за кредитним договором відповідач свої зобов'язання виконала в повному обсязі, а докази наявності заборгованості у розмірі 1720,00 грн. в матеріалах справи відсутні, то й відсутні підстави для задоволення позову. На підставі викладеного вище та

Outcome: dismissed