Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (Далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з зазначеною позовною заявою до [PERSON] в якій просить стягнути з неї заборгованість по кредиту на загальну суму 16846,19 грн., а також судовий збір у розмірі 243,60 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між позивачем і відповідачкою 29.06.2010р. був укладений кредитний договір б/н на загальну суму 15200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов зазначеного договору позивач надав, а відповідачка отримала кредит в сумі 15200,00 грн. Відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 13.08.2014р. перед позивачем виникла заборгованість, яка складає загальну суму по кредиту, процентам, комісії, штрафам 16846,19 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки, оскільки остання ухиляється від добровільного погашення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, у разі неявки відповідачки в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про дату час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялася належним чином. Так, судом, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, надсилалися судові повістки про виклик до суду за адресою місця проживання відповідачки, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак, відповідно до повернутих поштових повідомлень, відповідачка до відділення поштового зв'язку для отримання судових повісток не з'явилася, що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток та відповідно до ч. 5 с. 74 ЦПК України в цьому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. Крім того, на 05.11.2014р. 13 год. 00 хв., 22.12.2014р. 13 год. 30 хв. відповідачка отримала судову повістку, однак до суду не з'являлася, клопотання про розгляд справи у її відсутність не подавала, про причини неявки також не повідомляла. Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена у його письмовій заяві, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, судом, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню із наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов'язального права, пов'язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов'язків по поверненню кредитних коштів кредитору, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Між ПАТ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 35, 37, 38) та [PERSON] (а.с. 34) відповідно до анкети-заяви та Умов та правил надання банківських послуг 29.06.2010р. був укладений кредитний договір, відповідно до позивач передав кредит відповідачці у розмірі 15200,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Крім того, відповідно до зазначеної анкети-заяви відповідачка зобов'язалася дотримуватись умов та правил надання банківських послуг (а.с. 7-33). Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий самий строк. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні відповідачкою строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених наявним договором більш ніж на 30 днів, відповідачка зобов'язана сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. В порушення умов договору відповідачка взяті на себе зобов'язання не виконувала, внаслідок чого в неї виникла заборгованість перед позивачем, яка, згідно розрахунку, наданого позивачем станом на 13.08.2014р. з урахуванням заборгованості за кредитом, процентам, комісії, штрафів на загальну суму 16846,19 грн. (а.с. 6). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і встановлений строк відповідно до умов договору та вимогою закону. В силу ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк чи інший фінансовий заклад зобов'язані видати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит, та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивачем був наданий кредит в розмірі та на умовах, передбачених вищезазначеним кредитним договором, однак, відповідачка всупереч вимогам чинного законодавства та Умов та правил надання банківських послуг належним чином свої зобов'язання по поверненню чергової частки кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом не виконала та не здійснювала повернення кредиту та сплати відсотків у повному обсязі у встановлені строки. Ці обставини не підлягають доказуванню, оскільки про них зазначено в позовній заяві та вони не спростовані відповідачкою. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, правильність якого перевірена судом, загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем станом на 13.08.2014р. становить 16846,19 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 13027,29 грн., заборгованість по процентам - 2090,51 грн., заборгованість по комісії - 450,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00грн., штраф (процента складова) - 778,39 грн. (а.с. 6). Доказів, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦК України, щодо неправильності розрахунку заборгованості відповідачем не надано, відтак, розрахунок приймається судом як доказ у вирішенні спору. Судом не встановлено, що боржниця не виконала зобов'язання в повному обсязі по поверненню кредиту внаслідок випадку або непереборної сили, тому відповідачка має сплатити штрафні санкції по кредиту. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом на загальну суму 16846,19 грн. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки викладені позивачем в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені відповідним платіжним дорученням (а.с. 1). На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved