Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17.01.2012 року між [PERSON] та ПАТ КБ Приватбанк укладено кредитний договір № ZRКСLОS01190. Згідно умов договору позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 2 058 648,14 гривень на термін, встановлений п.А.3 договору, а відповідач [PERSON] зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. Згідно умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Відповідно до п.А.7 договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором відповідач сплачує банку пеню у розмірі 0,106 % від суми непогашеної заборгованості за кожен день прострочки. У порушення умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував та станом на 21.04.2016 року має заборгованість перед позивачем у розмірі 3 247 805,25 гривень, з яких: заборгованість за кредитом -1 827 952,42 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом - 851667,69 гривень; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 568 185,14 гривень. Кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 3 000 000,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом 1 827 952,42 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом 851 667,69 гривень; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 320 379,89 гривень. Зобов'язання за кредитним договором № ZRКСLОS01190 забезпечені договорами поруки, укладеними між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] і ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON]. Направлені позичальнику та поручителям письмові вимоги залишені без задоволення та у запропонований строк порушення основного зобов'язання за кредитним договором не усунено та заборгованість не погашена, тому просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати. Оскільки згідно довідки адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України відповідач [PERSON] помер (а/з 1938 від 17.09.2014 року), тому, враховуючи положення ст.607, ч.1 ст.608 ЦК України, а також сутність поруки як особистого зобов'язання відповідати за належне виконання основного зобов'язання ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 03.06.2016 року у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог до [PERSON] відмовлено. Представник позивача у судове засідання не з'явився, згідно позовної заяви (а.с.3) просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися повторно. У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідачів та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, засновані на договорі. Так, 17.01.2012 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] укладено кредитний договір № ZRКСLОS01190, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 2 058 648,14 гривень з кінцевим терміном повернення відповідно до графіка погашення кредиту, процентів і винагороди. Вказані строки можуть бути змінені відповідно до п.п.2.3.3, 2.4.1 договору (а.с.10-14). Відповідач [PERSON] своєчасно не сплачував кредит і відсотки внаслідок чого станом на 21.04.2016 року утворилась заборгованість в розмірі 3 000 000,00 гривень, з яких: 1 827 952,42 гривень - заборгованість за кредитом; 851 667,69 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 320 379,89 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.4-5). Зобов'язання за кредитним договором № ZRКСLОS01190 від 17.01.2012 року забезпечено договором поруки № ZRKCLOS01190/DP-1 від 17.01.2012 року, укладеним між позивачем та відповідачем [PERSON] (а.с.17-18), який згідно п.1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованості за кредитним договором № ZRКСLОS01190 від 17.01.2012 року у розмірі 3 000 000,00 гривень підлягає задоволенню. Оскільки згідно п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача, відповідачі у судове засідання не зявилися та заяви про зменшення розміру пені не подали, а тому підстави для застосування ч.3 ст.551 ЦК України відсутні. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру у розмірі 45 000,00 гривень підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved