Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» 07 лютого 2014 року звернулось до Кодимського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові представник позивача вказав, що 31 травня 2011 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №Б98.103.74734 за умовами якого ПАТ «Ідеал Банк» надав відповідачу грошовий кредит в розмірі 5775,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, свої зобов'язання відповідач не виконує, зокрема вчасно не сплачує відсотки за користування кредитними коштами, що призвело до спричинення позивачеві матеріальних збитків. Так, станом на 08 січня 2014 року загальна заборгованість перед банком склала 35151 грн. 04 коп., у т.ч. прострочений борг - 5775 грн. 00 коп., прострочені проценти - 6535 грн. 57 коп., строкові проценти - 8 грн. 86 коп., пеня за несвоєчасне погашення платежів - 22831 грн. 61 коп. Вказані кошти, а також сплачені судові витрати просив стягнути з відповідача та розглянути справу без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, підтвердив факт укладення між ним та позивачем кредитного договору №Б98.103.74734 від 31 травня 2011 року про отримання кредиту в сумі 5775,00 грн. Взяті на себе зобов'язання виконує неналежно через значне погіршення матеріального становища і неможливість, у зв'язку з цим, сплачувати кредит, просив зменшити розмір пені. Вислухавши відповідача, дослідивши позов позивача та письмові докази, що є в справі, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою їх виникнення, окрім іншого, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК). Зокрема, відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Судом встановлено, що 31 травня 2011 року між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №Б98.103.74734, за умовами якого ПАТ «Ідея Банк» надав відповідачеві грошовий кредит в сумі 5775,00 грн. з поверненням згідно умов договору. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.ст.526 та 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, у встановлений строк його виконання. Згідно зі ст.1049 ЦК України (правила якої застосовуються до відносин за кредитним договором) позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю грошові кошти у такій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що всупереч цих вимог відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором №Б98.103.74734 від 31 травня 2011 року належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 08 січня 2014 року склав 35151 грн. 04 коп., у т.ч. прострочений борг - 5775 грн. 00 коп., прострочені проценти - 6535 грн. 57 коп., строкові проценти - 8 грн. 86 коп., пеня за несвоєчасне погашення платежів - 22831 грн. 61 коп. У зв'язку з цим, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 5775 грн. 00 коп. - простроченого боргу, 6535 грн. 57 коп. - прострочених процентів, 8 грн. 86 коп. - строкових процентів, що є безумовним та безальтернативним обов'язком відповідача. Крім цього, правовими наслідками невиконання зобов'язання або його виконання з порушенням умов є покладення на сторону обов'язків, передбачених ст.611 ЦК України, зокрема сплати неустойки (п.3 ч.1 ст.611 ЦК). Відповідно до п/п.2.4 п.2 договору №Б98.103.74734 від 31 травня 2011 року банк має право стягнути з позичальника пеню, що нараховується за кожен день прострочки на прострочену суму в розмірі: 0.15% - в період прострочення оплати від 1 до 60 днів та 0.65% - в період прострочення оплати з 61 дня та до повного погашення боргу за договором. Пенею відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Окрім стягнення боргу за кредитом, а також відсотків за користування кредитом, представник позивача просить стягнути з відповідача 22831 грн. 61 коп. пені. Сплата відповідачем неустойки (пені) у випадку невиконання/неналежного виконання зобов'язання передбачена укладеним сторонами договору. Отже, сплата відповідачем неустойки (пені) є обов'язком відповідача, визначеним ст.ст.549,611 ЦК України та кредитним договором №Б98.103.74734 від 31 травня 2011 року. Водночас, відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Верховний Суд України в Узагальненні судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин (2009-2010 рр.) зазначив, що у таких випадках суду слід мати на увазі, що положення ч.3 ст.551 ЦК України щодо зменшення розміру неустойки може бути застосоване лише до процентів, які нараховуються як пеня, оскільки вони є засобами цивільно-правової відповідальності, чи згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України, враховуючи її компенсаційну природу, а проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями ст.ст.1054,1056-1 ЦК України у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність з розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Окрім цього, Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснив, що положення ч.3 ст.551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Судом встановлено, що сума отриманого відповідачем кредиту складає 5775,00 грн., заборгованість за кредитом складає 5775,00 грн., розмір пені складає 22831,61 грн. Відтак, заявлена до сплати пеня є занадто неспівмірною з розміром основного боргу відповідача, тому суд вважає можливим відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, враховуючи очевидну неспівмірність розміру неустойки з розміром основного боргового зобов'язання відповідача зменшити розмір заявленої до сплати неустойки (пені) до 5000 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до який ст.79 ЦПК відносить судовий збір. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суди позивачем сплачено судовий збір в сумі 351 грн. 51 коп. (меморіальний ордер №РХ 5140(118971) від 27 січня 2014 року), відтак, виходячи з розміру задоволених позовних вимог стягненню з відповідач на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial