Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Альфа-Банк (далі - ПАТ Альфа-Банк, Банк) звернулося до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач, Позичальник) про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 04.08.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (правонаступником якого з 19.08.2009 року є Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк») і [PERSON] укладений кредитний договір №490083633, відповідно до якого позивач надав позичальнику кредит у розмірі 9856,25 доларів США, а позичальник зобов'язався повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором і Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. В порушення умов кредитного договору позичальник свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 04.12.2015 року має заборгованість: за кредитом - 3015,22 доларів США, за відсотками 971,58 доларів США. Просять стягнути заборгованість у розмірі 3989,80 доларів США та витрати по сплаті судового збору. У судовому засіданні представник позивача, що діє на підставі довіреності, позов підтримав у повному обсязі, просив вимоги задовольнити. Представник відповідача, що діє на підставі довіреності, у судовому засіданні просив суд у задоволенні позову відмовити на підставах вказаних у письмових запереченнях. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступне. 04 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (правонаступником якого з 19.08.2009 року є Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк») і [PERSON] укладений кредитний договір № 490083633, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 9856,25 доларів США із номінальною ставкою 18,5% річних із остаточною датою повернення 04.08.2014 року для придбання автомобіля. П позичальник зобов'язався повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором і Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту (а.с.4, 8-11, 15-16). Між вказаними сторонами укладений договір про внесення змін і доповнень №1/490089638 від 04.10.2012 року, згідно із умовами якого [PERSON] надана також частина кредиту №2 у розмірі 23842,29 грн., із процентною ставкою з 04.08.2008 по 04.08.2015 у розмірі 18,50% річних, а для частини кредиту №2 17,9%. Змінена остаточна дата повернення 04.08.2015 р. (а.с.5-7, 12-14). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №490083633 від 04.08.2008 року за позичальником [PERSON] станом на 04.12.2015 р. наявна заборгованість, а саме: за кредитом - 3015,22 доларів США, за відсотками 971,58 доларів США (а.с.20-21). Листом від 21.12.2015 року банком на адресу відповідача направлялася вимог7а про дострокове повернення кредиту (а.с.23-24). Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 22.03.2013 року ПАТ Альфа-Банк видано виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз», винесеного 20.12.2011 року по цивільній справі №3725-11\\620\\11 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ Альфа-Банк за кредитним договором, а саме: за кредитом - 50 777, 35 грн., по відсотках - 3142,78 грн., пені - 3496,41 грн., судові витрати по сплаті третейського збору в сумі - 100,00 грн. (а.с.57). Згідно із копією постанови від 21.03.2014 по ВП №42643310 - відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа №6-100/13, виданого 29.04.2013 року Новозаводським районним судом міста Чернігова про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ Альфа-Банк загальної заборгованості 57516,54 грн. Постановою від 16.10.2014 року по ВП №42643310 вказаний виконавчий лист повернуто стягувачеві на підставі відсутності майна у боржника (а.с.86-87). Постановою від 11.02.2016 року по ВП №46974671 виконавче провадження з виконання виконавчого листа №6-100/13, виданого 29.04.2013 року Новозаводським районним судом міста Чернігова про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ Альфа-Банк загальної заборгованості 57516,54 грн. закінчено на підставі п.4 ч.1 ст.49 Закону України Про виконавче провадження за заявою боржника і ухвалою Апеляційного суду Черніговської області від 30.30.2015 року, якою скасовано виконавчий документ на підставі якого відкрито виконавче провадження (а.с.89). Законом України Про виконавче провадження (п.4 ч.1 ст.49) визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до копії ухвали Апеляційного суду Черніговської області від 30.30.2015 року: ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.09.2015 року скасовано рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 20.12.2011 року по цивільній справі №3725-11/620/11 за позовом ПАТ Альфа-Банк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.90-91). На підставі наведеного, суд вважає, що наданими доказами підтверджений факт того, що скасовано рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз», яким була стягнута заборгованість з [PERSON] на користь ПАТ Альфа-Банк за кредитним договором від 04.08.2008 року, а також те, що виконавче провадження по цьому рішенню закрито. З копії рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2015 року, що набрало законної сили 12.05.2015 року, вбачається, що ПАТ Альфа-Банк було відмовлено у позовних вимогах до [PERSON] (поручителя), третя особа: [PERSON], та встановлено що саме останній має бути відповідачем за кредитним договором від 04.08.2008 року (а.с.78-81). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із статтями 1049, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 3\~ст. 533 ЦК України\~використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Пунктом 14\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст.\~192, ч. 3 ст.\~533 ЦК України,\~Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993р. № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»). \~Згідно з розясненнями пункту 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин», у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд в резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3\~ст. 533 ЦК України. Таким чином, виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути заборгованість за кредитним договором в іноземній валюті. Таким чином, судом встановлено, що за договором від 04.08.2008 року укладеного між представником позивача і [PERSON], внаслідок неналежного виконання зобовязань останнім, виникла заборгованість. З ухвали суду про залишення позову без руху від 12.01.2016 року вбачається, що на момент предявлення позову позивач просив стягнути в рахунок погашення заборгованості суму у загальному розмірі 3986,80 доларів США, що згідно курсу НБУ на 04.12.2015 року становить 92050,45 грн. (а.с.37). Інші розрахунки позивачем не надані. На підставі вищенаведеного, позовні вимоги підлягають повному задоволенню на підставі доказів, що були надані суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved