Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 13 352, 47 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12 квітня 2012 р. між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк та [PERSON], останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 30 000, 00 грн. В ході виконання кредитного договору відповідач отримав кредитні кошти, однак не проводив сплату кредитних ресурсів та нарахованих по кредиту відсотків, а тому станом на 24 жовтня 2017 року виникла заборгованість в розмірі 13 352, 47 грн., що складає: 2 714, 01 грн. - заборгованість за кредитом; 1 986, 00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7 540, 44 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 612, 02 грн. - штраф (процентна складова). В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи без участі представника позивача та про розгляд справи в заочному провадженні. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не подав. Судом ухвалено розглядати справу в порядку заочного провадження. З'ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до укладеного договору № б/н від 12 квітня 2012 р. між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк та [PERSON], останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 30000, 00 грн. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, якими визначено умови, на яких Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, а отже Банк в будь-який момент має право змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві, про що свідчать копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до п 2.1.1.12.6. «Правил користування платіжною карткою» Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік. Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору, таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Як підтверджується матеріалами справи, Банк в повному обсязі виконав зобов'язання, визначені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, надавши Відповідачу кредит шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку в сумі 1000,00 грн. Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобов'язань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Як встановлено судом, позичальник [PERSON] неналежно виконував взяті на себе за Заявою позичальника, Умовами та правилами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою зобов'язання. Вищевказана обставина підтверджується наявним в матеріалах справи Розрахунком заборгованості за договором № б/н від 12.04.2012 р. станом на 31.05.2017 р. (а.с. 5). Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вищевказаним договором відповідачем суду не надано, як і не надано доказів виконання зобов'язань за договором № б/н від 12.04.2012 р. належним чином та у встановлені строки. Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити повністю, стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 13 352, 47 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати а саме стягнути 1600, 00 грн. сплаченого судового збору. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 16, 20, 526, 527 ч. 1, 530, 548 ч. 1, 549, 551 ч.3, 611, 612, 1054 ЦК України,

Outcome: approved