Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 651517,42 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09 листопада 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 40/КВ-07, за яким останній одержав кредитні кошти у розмірі 80000 доларів США, зі сплатою 14% річних за користування кредитом. Уклавши з позивачем вказаний кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушував свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ТОВ «Укрпромбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ТОВ «Укрпромбанк», як кредитора у зазначених зобов'язаннях. В забезпечення виконання зобов'язань за даним договором між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON], 09 листопада 2007 року було укладено договір поруки №40/Zпор-07-01, згідно з якими поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань боржника. Посилаючись на те, що відповідачі не виконали свої зобов'язання по поверненню кредиту та відсотків просить стягнути в солідарному порядку з них вказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав заяву, у якій просив просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 57, 64). Відповідачі, які належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, з невідомих суду причин, та від них не надійшло повідомлення про причини неявки (а.с. 71, 74). Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою відповідача без поважних причин, враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 листопада 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 40/КВ-07, за яким останній одержав кредитні кошти у розмірі 80000 доларів США, зі сплатою 14% річних за користування кредитом (а.с. 6-12). 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ТОВ «Укрпромбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ТОВ «Укрпромбанк», як кредитора у зазначених зобов'язаннях (а.с. 33-37). В забезпечення виконання зобов'язань за даним договором між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON], 09 листопада 2007 року було укладено договір поруки №40/Zпор-07-01, згідно з якими поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань боржника (а.с. 21). Позичальники умови кредитного договору належним чином не виконують, про що неодноразово повідомлялися, в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань, згідно умов кредитного договору (а.с. 31, 32). Станом на 26 червня 2013 року відповідачі не виконали належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість загальною сумою 651517,42 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту - 578743,80 грн., заборгованість за відсотками - 72773,62 грн. (а.с. 28). Згідно зі ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частиною 1 ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору й вимог Цивільного Кодексу. За ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п.п. 1 та 3 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В порушення вказаних вимог відповідачі не виконали умови кредитного договору, гроші не повернули, а тому повинні повернути заборгованість. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.c. 2).

Outcome: approved