Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України») звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит №11840 від 06.12.2017 року в розмірі 18279 гривень 31 копійка та судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.12.2017 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №11840, за яким останній отримав кредит у сумі 16000,00 гривень на строк 60 (шістдесят) місяців з терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше 05 грудня 2022 року. Однак, взяті на себе зобов'язання за договором відповідач не виконав, що призвело до утворення простроченої заборгованості, яка станом на 25.05.2018 року становить 18279 гривень 31 копійка та складається з наступного: - 15466,02 грн. - заборгованість за кредитом; - 2696,59 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; - 75,89 грн. - заборгованість за пенею; - 8,44 грн. загальна сума 3% річних; - 32,37 грн. загальна сума втрат банку від інфляції. Оскільки заборгованості по кредитному договору відповідачем не сплачено, Банк просить стягнути борг в судовому порядку, посилаючись на розрахунок заборгованості за кредитом,\~процентами,\~комісією,\~сплатою пені,\~неустойки,\~3%\~річних та\~втрат банку\~від інфляції\~станом на\~ 25 травня 2018 року. Ухвалою від 08 червня 2018 року справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з одночасним викликом сторін в судове засідання на 10 год. 00 хв. 06 вересня 2018 року. В судове засідання представник позивача не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти розгляду справи у відсутності представника Банку з постановленням заочного рішення у справі. ( а.с.34) Відповідач [PERSON],\~будучи належним\~чином повідомленим\~про час,\~дату і\~місце розгляду\~справи,\~в судове\~засідання не\~з'явився.\~У визначені\~ухвалою суду\~від 08.06.2018\~року строки\~відзиву на\~позов,\~будь-яких\~заперечень чи\~пояснень по\~суті справи,\~а також\~заяв чи\~клопотань,\~до суду\~не подав.\~ (а.с.32) Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Так як відповідач не зявився в судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи, правовідносини, що відповідають цим обставинам, та прийшов до наступних висновків. Відповідно до частини 1, 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом першим глави 71 ЦК України регулюються правовідносини позики. Статтею 1046 Кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За правилом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між Банком та відповідачем [PERSON] 06.12.2017 року договору про споживчий кредит № 11840, [PERSON] отримав кредит у сумі 16000,00 гривень на строк 60 (шістдесят) місяців з терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше 05 грудня 2022 року, що підтверджується документально. ( а.с.16-21) Отже, як видно з наявного у справі договору про споживчий кредит № 11840 від 06.12.2017 року, який підписаний відповідачем, а також з розрахунку заборгованості, Банк свої зобов'язання виконав, надавши кредит у сумі 16000,00 гривень. Водночас впродовж дії договору вбачається і погашення кредиту, зокрема востаннє 28.03.2018 року, що свідчить про часткове виконання відповідачем зобов'язання. ( а.с. 7-11) Поряд з цим, свого обов'язку по поверненню використаного кредиту у строки на мовах та в розмірах, передбачених договором, відповідач належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 25.05.2018 року за ним утворилась заборгованість в сумі 18279 гривень 31 копійка та складається з наступного: - 15466,02 грн. - заборгованість за кредитом; - 2696,59 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; - 75,89 грн. - заборгованість за пенею; - 8,44 грн. загальна сума 3% річних; - 32,37 грн. загальна сума втрат банку від інфляції. Факт нарахування вказаної заборгованості підтверджуються розрахунком. (а.с. 7-11). Розглядаючи обгрунтованість вказаного розрахунку, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. В той же час, відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший\~розмір процентів\~не встановлений\~договором або\~законом. Так-як укладений договір споживчого кредиту між відповідачем та ПАТ «Державний ощадний банк України» передбачає сплату відсотків за користування кредитом в розмірі 56% річних, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки відповідно до п.8.3 договору ( а.с.20 зворот), то правило ст.625 ЦК України щодо стягнення з відповідача 3% на тіло кредиту застосуванню не підлягають. У зв'язку з цим позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідача заборгованості, що складається з наступного : \~ \~ \~ \~- 15466,02 грн. - заборгованість за кредитом; - 2696,59 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; - 75,89 грн. - заборгованість за пенею; - 32,37 грн. загальна сума втрат банку від інфляції. \~ \~ \~ \~В частині позовних вимог, що стосується стягнення - 3% річних на тіло кредиту в сумі 8,44 гривень слід відмовити. Таким чином, проаналізувавши наведені докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов'язок [PERSON] по поверненню кредиту знайшов своє підтвердження в сумі 18270,87 гривень, які підлягають стягненню з відповідача повністю. Згідно ст.ст. 526, 527, 530\~Цивільного кодексу\~України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За правилом ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Оскільки [PERSON] своїх зобов'язань перед позивачем відповідно до умов договору не виконав, то він несе обов'язок погашення заборгованості по кредиту. \~ \~ \~ \~В решті позов до задоволення не підлягає за недоведеністю підставності позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Враховуючи вище викладене, на підставі 526, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: partial