Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Дельта Банк (далі ПАТ Дельта Банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 007-20010-010607 від 01.06.2007 року у розмірі 4516,80 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що 01 червня 2007 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта» (далі ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») правонаступником якого є ПАТ Дельта Банк та [PERSON] було укладено кредитний договір № 007-20010-010607 відповідно до якого, позивач надав відповідачу кредит в розмірі 3000 грн. Відповідно до п. 1.2 договору позивач відкриває відповідачу картковий рахунок № 26258900747011 в національній валюті України гривні, надалі за текстом Рахунок, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa Класичний, що містяться в додатку №1 до договору, та на умовах викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Відповідно до п. 5.2 договору, договір набуває чинності з дати його укладення та діє до повного виконання зобовязань за договором. Пунктом 1.3 кредитного договору передбачено, що банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 3000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Однак, станом на 27.07.2015 року відповідач не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Представник позивача в судове засідання не зявився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не зявилася, про день, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, 01 червня 2007 року, між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» правонаступником якого є ПАТ Дельта Банк та [PERSON] було укладено кредитний договір № 007-20010-010607 відповідно до якого, позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок № 26258900747011, та відкрив кредитну лінію в сумі 3000 грн., для розрахунків за товари, що придбаваються держателем у субєктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобовязань перед банком за договором, та вчинення інших операцій, передбачених договором (а.с. 4). Згідно до п. 2.3 держатель сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені у тарифах. [PERSON] порушила умови кредитного договору та станом на 27.07.2015 року має заборгованість у розмірі 4516,80 грн., яка складається з: 2448,87 грн. заборгованість за тілом кредиту, 424,26 грн. прострочене тіло кредиту, 1643,67 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 8). Уклавши з ПАТ «Дельта Банк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON] систематично порушувала свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 року прийнято рішення № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» призначено [PERSON] строком з 03 березня 2015 року. Пунктом 1 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Уповноважена особа Фонду у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином та у встановлений термін у відповідності із умовами договору. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання є неприпустимо. Згідно ст. ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлено термін його виконання, то вона підлягає виконанню в цей строк. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності на неможливість виконання ним грошового зобовязання, на підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). В ст. 1050 ЦК України встановлені наслідки порушення договору позичальником, зокрема за частиною 2: якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які \~вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які \~беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які \~мають значення для \~ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь \~у справі, виникає спір. Доказування не може \~ґрунтуватися на припущеннях. Суд ухвалює\~\~рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ Дельта Банк заявлені обґрунтовано, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, в звязку з чим підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 4516,80 грн. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved