Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №SAMDN03000017215811 від 15 листопада 2007 року відповідачка 15.11.2007 р. отримала кредит у розмірі 250 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором станом на 02.09.2013 року відповідачка має заборгованість - 79774,39 грн., яка складається з наступного: -13724,63 грн. - заборгованість за кредитом, -27919,79 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, -33855,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, А також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та Правил надання банківських послуг: -500,00 грн. - штраф ( фіксована частина) -3774,97 грн. - штраф ( процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідачки на користь банку заборгованість за кредитним договором від 15.11.2007 року у розмірі 79774,39 грн., та стягнути судові витрати. Рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 13 березня 2014 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №SAMDN03000017215811 від 15 листопада 2007 року у розмірі 79774,39 грн. В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати рішення суду та відмовити повністю у задоволенні позовних вимог. Вважає, що рішення суду постановлено з порушенням вимог матеріального права, та процесуального права, судом не враховано, що позивачем був пропущений строк позовної давності, який вона просила застосувати в суді першої інстанції. В судому засіданні позивачка підтримала доводи апеляційної скарги. Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Апеляційний суд, заслухавши доповідача, сторони, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга позивачки підлягає задоволенню, рішення суду підлягає скасуванню з ухвалення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог, з таких підстав. Судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідно до укладеного договору №SAMDN03000017215811 від 15 листопада 2007 року [PERSON] 15.11.2007 р. отримала кредит у ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 250000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до договору базова процентна ставка за кредитним лімітом складає на момент підписання договору - 1,8% на місяць із розрахунку 360 днів в році ( що складає 21,6% річних) . В зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором станом на 02.09.2013 року відповідачка має заборгованість - 79774,39 грн., яка складається з наступного: -13724,63 грн. - заборгованість за кредитом, -27919,79 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, -33855,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, А також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та Правил надання банківських послуг: -500,00 грн. - штраф ( фіксована частина) -3774,97 грн. - штраф ( процентна складова). Проте, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, не врахував, що строк дії платіжної картки, яка була видана позивачем відповідачці сплинув 15 листопада 2009 року. Згідно п. 1 договору №SAMDN03000017215811 від 15 листопада 2007 року термін дії кредитного договору відповідає терміну дії кредитної картки. Термін дії кредитної картки не був продовжений. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивач звернувся в суд з позовом 16.10 2013 року, тобто з пропуском строку позовної давності та не надав суду підстав поважності пропуску строку. Відповідачкою в суді першої інстанції було надано письмову заяву про застосування строку позовної давності (а.с. 41). За таких обставин відсутні підстави для задоволенні позовних вимог у зв'язку пропуском строку позовної давності. Суд першої інстанції наведені обставини не врахував та дійшов до помилкового висновку про задоволення позовних вимог. Згідно із пунктом 4 статті 309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Відповідно до вимог статті 309 ЦПК України, апеляційний суд задовольняє апеляційну скаргу, скасовує рішення Кіровського районного суду м. Донецька від 13 березня 2014 року з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed