Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі позивач) звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідно до умов кредитного договору без номера від 26.07.2010 року [PERSON] (далі відповідачка) отримала кредит у розмірі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач вказує, що підчас зміни кредитного ліміту Банк керується н. 2.1.1.2.3. п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, на те що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу про припинення дії Договору, він автоматично продовжується на такий же термін. Посилаючись на статті 526, 527, 530 Цивільного кодексу (далі ЦК) України позивач зазначає, що зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону і припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачка зобовязання належним чином не виконала, тому на підставі ч. 2 ст.1050 та ч. 2 ст.1054 ЦК України позивач вважає, що у нього є право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. Позивач надав у позові розрахунок заборгованості відповідачки перед позивачем, згідно з яким відповідачка повинна сплатити: заборгованість по кредиту 9450,48 грн., борг по сплаті процентів за користування кредитом 2862,75 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 42,56 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (відсоткова складова) 617,79 грн., а всього заборгованість складає 13473, 58 грн. Зазначену суму боргу позивач просить стягнути з відповідачки у повному обсязі, а також судові витрати 229,40 грн. та 114,70 грн.. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, у разі не явки відповідачки провести заочний розгляд справи без участі представника позивача та відповідачки на підставі наданих суду доказів. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що на даний час погашає заборгованість добровільно, сума сплачена нею 2500 грн.. Просить суд не приймати до неї санкцій по стягненню з неї заборгованості. Також відповідачкою надано копію свідоцтва про шлюб, яке свідчить про те, що 27 жовтня 2012 року вона уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на [PERSON], що підтверджується копією її паспорта серії АО № 086147, виданого Петропавлівським РС ГУДМС України в Дніпропетровській області . У звязку з чим суд постановив ухвалу про зміну первісного відповідача на [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 26.07.2010 року відповідачка отримала кредит у розмірі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.8-9). Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. На підставі п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично продовжується на такий же термін. Згідно умов договору кредиту відповідачка зобов'язалася повертати кошти та сплачувати відсотки за користування кредитом. В порушення умов договору відповідачка кредит не повернула у повному обсязі та не проводить оплату за користування ним, внаслідок чого виникла заборгованість, яка складає 13473,58 грн. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона ( боржник ) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони ( кредитора ) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 525 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки відповідачка в односторонньому порядку порушила умови договору, суд вважає за необхідне стягнути з нього кредит та нараховані відсотки у повному обсязі, відповідно до умов Договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Пунктом 8.6. Умов та правил визначено, що в разі порушення позичальником строків погашення суми боргу по сплаті кредиту та нарахованих відсотках більше, ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в сумі 500 грн. та штраф у розмірі 5% від суми боргу (тіла кредиту та відсотків). Таким чином, у зв'язку із простроченням відповідачкою сплати суми кредиту та нарахованих відсотків, з неї також підлягає стягненню нарахована сума штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та сума штрафу в розмірі 617,79 грн. (процентна складова). Як підтверджується розрахунком суми боргу, наданим позивачем, заборгованість відповідачки за кредитним договором становить: заборгованість по кредиту 9450,48 грн., борг по сплаті процентів за користування кредитом 2862,75 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 42,56 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (відсоткова складова) 617,79 грн., а всього заборгованість складає 13473, 58 грн. (а.с.5-7). Доказів, що нею частково добровільно погашена вказана заборгованість, зокрема в розмірі 2500 гривень, як вказано в заяві відповідачки від 03.02.2014 року (а.с. 58), вона не надала. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки суми боргу по кредиту, нарахованих відсотках, комісії та штрафу законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати позивача, підтверджені платіжними дорученнями (а.с.1) відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved