Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Лисичанського міського суду із позовною заявою до Відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції, [PERSON] про виключення майна із акту опису та звільнення його з-під арешту. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 07.12.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № LGY0AW18570022, згідно з яким позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 57673,92 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором позивач та [PERSON] уклали договір застави автотранспорту № LGY0AW18570022 від 07.12.2007 року. Відповідно до умов договору застави, [PERSON] передала в заставу позивачу автомобіль марки Chery, модель: AMULET, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. 27.01.2010 року відділом державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції постановою за вих. 1547, накладено арешт на вищевказаний автомобіль, належний на праві власності [PERSON]. 29.09.2011 року відділом державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції постановою за вих. 23819, накладено арешт на вищевказаний автомобіль, належний на праві власності [PERSON]. 27.07.2012 року відділом державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції постановою за вих. 12974, накладено арешт на вищевказаний автомобіль, належний на праві власності [PERSON]. 22.02.2013 року відділом державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції постановою за вих. 2147, накладено арешт на вищевказаний автомобіль, належний на праві власності [PERSON]. 19.02.2013 року відділом державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції арешт який був накладений 27.07.2012 року постановою за вих. 12974, був знятий. Згідно ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. В даному випадку, по-перше, право застави у ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло, як зазначено вище, 07.12.2007 року, а постанови про накладення арешту, акт опису та арешту майна були винесені у 2010, 2011 та 2013 році, тобто пізніше ніж було укладено договір застави; по-друге, станом на 19.09.2013 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» складала 220765,16 грн., що значно перевищує вартість предмету застави. Крім того, згідно ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. На підставі викладеного просив виключити з актів опису майно та звільнити з-під арештів, накладених 27.01.2010 року, 29.09.2011 року, 22.02.2013 року державною виконавчою службою Лисичанського міського управління юстиції, майно, належне на праві власності [PERSON], а саме: автомобіль марки Chery, модель: AMULET, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Заборонити органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» права розпорядження відносно автомобіля марки Chery, модель: AMULET, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. В судовому засіданні представники позивача [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. В судовому засіданні представники відповідача - Відділу державної виконавчої служби Лисичанського МУЮ - Бервено Ю.В., Косолапова В.Ю. проти задоволення позовних вимог не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на це майно і про зняття з нього арешту. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення. Реєстрація застави не пов'язується з моментом виникнення права застави та не впливає на чинність договору застави. З матеріалів справи вбачається, що згідно з договором № 314224-758 до договору купівлі-продажу транспортного засобу від 06.12.2007 року, ЗАО «ЗАЗ» в особі директора ВАТ «Луганськ-Авто» Сімірні Сергія Васильовича та [PERSON] уклали договір, відповідно до якого продавець зобов'язується передати покупцеві у власність, а остання прийняти й оплатити на умовах даного договору наступний товар: Автомобіль: Чері 71622-20 куз 011283 за ціною 55423 грн. (а.с. 5-7) Згідно з кредитним договором № LGY0AW18570022від 07.12.2007 року укладеному між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON], банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти на строк з 07.12.2007 року по 05.12.2014 року включно, у виді не поновлювальної лінії у розмірі 80951,58 грн. на наступні цілі 55 423,00 грн. - на купівлю автомобілю, а також у розмірі 34,00 грн. для сплати за реєстрацію предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, на сплату страхових платежів за договором страхування у сумі 554,23 грн., а також винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 1662,69 грн., та у розмірі 23277,66 грн. на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку. Передбачених п.п. 2.1.3., 2.2.7 даного договору зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,48% від суми виданого кредиту на придбання автомобілю (а.с. 10-15). Згідно з договором застави від 07.12.2007 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON], цей договір забезпечує вимоги заставодержателя, що витікають з кредитного договору № LGY0AW18570022 від 07.12.2007 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON], згідно з яким останньою в заставу Банку передана придбана за кредитні кошти машина марки Chery, модель: AMULET, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] (а.с.16-21). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № LGY0AW18570022 від 07.12.2007 року, станом на 04.10.2011 року заборгованість [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» складає 137 244,25 грн. (а.с.92-95) Згідно з листом № 88 від 20.03.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» повідомлено, що зняти з обліку автомобіль марки Chery, модель: AMULET, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] не можливо, оскільки на даний транспортний засіб накладено 4 арешти: № 1547 від 27.01.2010 року, № 23819 від 29.09.2011 року, № 12974 від 27.07.2014 року та № 2147 від 22.02.2013 року (а.с. 97). Однак, відомості зазначені в листі № 88 від 20.03.2013 року, про накладенні арешти суперечать доказам, які наявні в матеріалах справи та підтверджують обставини справи. Так, згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження № 16819036 від 22.01.2010 року, було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-2531 виданого 12.01.2010 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у сумі 29 285,09 грн. (а.с.120,133) Згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 16819036 від 26.01.2010 року, було накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] (а.с.136). Згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 16819036 від 19.02.2013 року, було накладено арешт на автомобіль марки Chery, модель: AMULET, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення 29 285,09 грн. (а.с.119, 134) Згідно з постановою про звільнення майна боржника з-під арешту ВП № 16819036 від 08.04.2013 року, було звільнено майно з-під арешту автомобіль марки Chery, модель: AMULET, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить боржнику [PERSON] (а.с.135). Згідно з Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна виданого 26.09.2014 року, запис № 1 вбачається, що 26.01.2010 року зареєстровано обтяження - арешт рухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.01.2010 року, термін дії до 26.01.2015 року (а.с.111-112). Таким чином, арешт накладений державним виконавцем ВДВС Лисичанського МУЮ на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.02.2013 року в виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 2-2531 виданого 12.01.2010 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у сумі 29 285,09 грн., постановою про звільнення майна боржника з-під арешту від 08.04.2013 року був знятий. Однак, в Державному реєстру обтяжень рухомого майна, залишився запис про обтяження рухомого майна, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.01.2010 року. Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження № 28834715 від 09.09.2011 року, було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-4853 виданого 30.07.2010 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПроКредитБанк» боргу у сумі 59 173,12 грн. (а.с.113,122). Згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 28834715 від 23.09.2011 року, було накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] у межах суми боргу (а.с.121). Згідно з Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна виданого 26.09.2014 року, запис № 2 вбачається, що 03.10.2011 року зареєстровано обтяження - арешт рухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.09.2011 року, термін дії до 03.10.2016 року (а.с.111-112). Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження № 32773203 від 14.05.2012 року, було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-2959 виданого 10.11.2011 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Надра» боргу у сумі 65700,59 грн. (а.с.140) Згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 32773203 від 28.05.2012 року, було накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення 65700,59 грн. (а.с.141) Згідно з постановою про звільнення майна боржника з-під арешту ВП № 32773203від 19.02.2013 року, було звільнено майно з-під арешту автомобіль марки Chery, модель: AMULET, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить боржнику [PERSON] (а.с. 96, 142). Таким чином, арешт накладений державним виконавцем ВДВС Лисичанського МУЮ на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 2-2959 виданого 10.11.2011 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Надра» боргу у сумі 65700,59 грн., постановою про звільнення майна боржника з-під арешту від 19.02.2013 року був знятий. Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження № 33370345 від 11.07.2012 року, було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/1214/153 виданого 26.01.2012 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у сумі 24361,15 грн. (а.с.116) Згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 33370345 від 18.07.2012 року, було накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення 24 361,15 грн. (а.с.117) Згідно з Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна виданого 26.09.2014 року, запис № 3 вбачається, що 26.07.2012 року зареєстровано обтяження - арешт рухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.07.2012 року, термін дії до 26.07.2017 року (а.с.111-112). Таким чином, на автомобіль марки Chery, модель: AMULET, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить [PERSON], державним виконавцем ВДВС Лисичанського МУЮ було накладено арешти, на підставі постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від: 26.01.2010 року, який зареєстрований в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 26.01.2010 року, 23.09.2011 року, який зареєстрований в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 03.10.2011 року, 18.07.2012 року, який зареєстрований в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 26.07.2012 року та 28.05.2012 року, 19.02.2013 року. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як вбачається з позовної заяви, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 27.01.2010 року, 29.09.2011 року, 22.02.2013 року відділом державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції постановами накладено арешт на вищевказаний автомобіль, належний на праві власності [PERSON] та просить суд виключити з актів опису майно та звільнити з-під арештів, накладених 27.01.2010 року, 29.09.2011 року, 22.02.2013 року державною виконавчою службою Лисичанського міського управління юстиції, майно, належне на праві власності [PERSON]. Однак в підтвердження заявлених вимог, позивачем не надано до суду належних доказів, які б підтверджували накладення арешту або внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна записів про обтяження рухомого майна саме 27.01.2010 року, 29.09.2011 року, 22.02.2013 року. Наявні матеріалах справи докази, підтверджують накладення арешту на рухоме майно на підставі постанови державного виконавця саме 26.01.2010 року, 23.09.2011 року, 28.05.2012 року, 18.07.2012 року та 19.02.2013 року та зняття арешту з рухомого майна, накладених на підставі постанов державного виконавця від 28.05.2015 року та 19.02.2015 року. Суд роз'яснив особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, однак позивач не скористався його процесуальними правами. Таким чином позивач у судовому засіданні не довів суду обставин справи на які посилався, як на підставу своїх вимог. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] в інтересах Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції, [PERSON] про виключення майна із акту опису та звільнення його з-під арешту, не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed