Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до Комінтернівського районного суду з позовною заявою до [PERSON], у якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11029139000 від 18.08.2006 року у розмірі 94256 гривень 09 копійок та судовий збір в розмірі 942 гривні 56 копійок. В судове засідання представник ПАТ «Дельта Банк» не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] на неодноразові виклики в судові засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надавав. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів справи. Розглянувши заявлений позов, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 18 серпня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та відповідачем - [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11029139000, відповідно до якого банк надав відповідачеві кредитні кошти у сумі 11786 доларів США, а відповідач взяла на себе зобов'язання повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 11,00 % річних в термін до 18.08.2013 року відповідно до графіку погашення кредиту (а.с. 5-17). 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 11029139000 (а.с. 27-29). Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач - [PERSON] належним чином свої зобов'язання за договором споживчого кредиту не виконав, в результаті чого, станом на 19 березня 2013 року за відповідачем виникла заборгованість по кредитному договору на загальну суму 11792,33 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 94256,09 гривень, яка складається з: - заборгованість за кредитом - 6958,13 доларів США, що в еквіваленті складає 55616,34 гривень; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 4834,20 доларів США, що в еквіваленті складає 38639,76 гривень; - заборгованість за комісією за користування кредитом - 0,00 гривень; у зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного Кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного Кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного Кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525 та 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного Кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі викладеного,

Outcome: approved