Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» 16 вересня 2016 року звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 04.06.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір DNZ0AN09980209, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 6930,02 доларів США на термін до 05.06.2012 р., а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, але відповідач [PERSON] належним чином свої зобовязання не виконав, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за ним, згідно останніх уточнень, станом на 15.07.2015 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 46122,01 долара США., яка складається з: заборгованість за кредитом у розмірі 6855,38 долар США.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 9892,67 долар США., заборгованість по комісії за користуванням кредитом 485,00 долар США., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 28888,96 доларів США. В забезпечення виконання зобов`язань за договором DNZ0AN09980209 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель взяв на добровільних засадах зобов`язання відповідати перед Банком у разі порушення умов договору позичальником. Позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 46122,01 доларів США, що за курсом 21,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.07.2015 року складає 1014223,00 грн., а також судові витрати. В судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] не зявився, про день місце та час проведення судового засідання сповіщений належним чином. Письмово просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 04.06.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір DNZ0AN09980209, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 6930,02 доларів США на термін до 05.06.2012 р., а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором ( а.с.11-13). Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, але відповідач [PERSON] належним чином свої зобовязання не виконав, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за ним, згідно останніх уточнень, станом на 15.07.2015 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 46122,01 долара США., яка складається з: заборгованість за кредитом у розмірі 6855,38 долар США.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 9892,67 долар США., заборгованість по комісії за користуванням кредитом 485,00 долар США., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 28888,96 доларів США (а.с.4-6). Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. В забезпечення виконання зобов`язань за договором DNZ0AN09980209 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель взяв на добровільних засадах зобов`язання відповідати перед Банком у разі порушення умов договору позичальником (а.с.14). Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з відповідачів на користь позивача суму заборгованості в розмірі 46122,01 доларів США, що за курсом 21,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.07.2015 року складає 1014223,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів належить стягнути на користь позивача судові витрати, пропорційно до заявлених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved