Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 26671грн. 04 коп. В обґрунтування вимог посилається на те, що 04 січня 2012 року між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач належним чином не виконувала взяті на себе зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 19.10.2016 року заборгованість відповідача за кредитом складає 26671 грн. 04 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом 1817,80 грн., заборгованість за відсотками 20107,00 грн., заборгованість за пенею та комісією 3000,00 грн., а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1246,24 грн. Тому позивач просить суд стягнути із відповідача вказану заборгованість по кредиту, а також понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» не зявився, проте подав суду заяву, відповідно до якої просить справу слухати у його відсутності за наявними у справі доказами, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, проте подала суду заяву, відповідно до якої просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Судом встановлено наступні обставини. 04 січня 2012 року між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, який складається із заяви позичальника від 04 січня 2012 року та умов і правил надання банківських послуг. Як вбачається зі змісту заяви позичальника, відповідач ознайомилась та згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку. Вище вказана заява 04 січня 2012 підписана відповідачем [PERSON] Відповідно до умов договору позичальник отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг [PERSON] взяла на себе зобовязання погашати заборгованість за кредитом, проценти за користування ними, по перевитратах платіжного ліміту, а також сплачувати комісії за умовами, передбаченими кредитним договором. При цьому, п. 8.6. передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким грошовим зобовязанням, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% суми заборгованості. Відповідач [PERSON] не виконує належним чином зобовязання по погашенню кредиту за вказаним договором, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 19.10.2016 року згідно поданого представником позивача розрахунку становить 26671 грн.64 коп. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~ Так, у відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти \~(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Вимогами ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязанння (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. \~\~\~\~\~\~ Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України). Відповідач належним чином не виконувала взятих на себе зобовязань та порушила умови договору № б/н від 04.01.2012 року, станом на 19.10.2016 року заборгованість відповідача за кредитом складає 26671 грн. 04 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом 1817,80 грн., заборгованість за відсотками 20107,00 грн., заборгованість за пенею та комісією 3000,00 грн., а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1246,24 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості від 19.10.2016 року. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушила умови договору № б/н від 04.01.2012 року, укладеного між нею та ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», розмір заборгованості підтверджений документально, але позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Пунктом 8.6. Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по любому із грошових зобовязань, передбачених Договором. Окрім того, Умовами та правилами надання банківських послуг ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» передбачено застосування ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення Наявність даних фактичних обставин справи не узгоджується із висновком Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі за №6-2003цс15, яким визначено, що цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України визначено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Згідно з вимогами ст.10,\~60 ЦПК України\~ \~кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК»заборгованості за кредитним договором № б/н від 04.01.2012 року, а саме 23521 грн. 04 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом 1817,80 грн., заборгованість за відсотками 20107,00 грн., та штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова - 5% суми заборгованості) 1096,24 грн., без урахування заявленої до стягнення позивачем заборгованість за пенею та комісією в сумі 3000,00 грн. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по справі, які складаються 1378 грн. судового збору, сплаченого при подачі позову. На підставі наведеного,

Outcome: partial