Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до Кілійського районного суду Одеської області 29.09.2016 року з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 02.09.2008 року в сумі 17\~190,50 грн., укладеному між ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON]. Позивач вказує, що згідно договору №б/н від 02.09.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 9000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Як зазначає позивач, [PERSON], у порушення умов договору зобовязання по кредитному договору належним чином не виконав в звязку з чим станом на 30.08.2016 року склалась заборгованість по кредиту у розмірі 17\~190,50 грн., а саме: - тіло кредиту 8526,20 грн.; - відсотки за користуванням кредитом 2533,07 грн.; - пеня за прострочене зобовязання 5061,37 грн.; - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 850,00 грн., а також штрафи, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - штраф ( фіксована складова) 250,00 грн.; - штраф (процентна складова) 806,69 грн.; з них 836,83 грн. внесено на погашення заборгованості з 01.09.2015 року (дата зміни облікових правил банка). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязання і заборгованість Позивач в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи у відсутність представника зі згодою на заочний розгляд справи. Відповідач, [PERSON], повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст.74-76 ЦПК України, в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності, суду не надавав. На підставі письмової заяви представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України Вивчивши матеріали справи та дослідивши \~наявні \~докази судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини Суд визнає доведеним факт укладання 02.09.2008 року між ПАТ комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] кредитного договору № б/н. За умовами укладеного договору, в день \~його підписання відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В \~звязку з несвоєчасним погашенням заборгованості по кредиту та відсотків, нарахованих за користування [PERSON] кредитом, у відповідності до графіку погашення, станом на 30.08.2016 року склалась заборгованість по кредиту, яка відповідно до наданого розрахунку становить 17 190,50 грн., а саме: тіло кредиту 8526,20 грн.; нараховано відсотків за користуванням кредитом 2533,07 грн.; нараховано пені за прострочене зобовязання 5061,37 грн.; нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 850,00, а також штрафи, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф ( фіксована складова) 250,00 грн.; штраф (процентна складова) 806,69 грн.; з них 836,83 грн. внесено на погашення заборгованості з 01.09.2015 року (дата зміни облікових правил банка). Таким чином, заборгованість [PERSON] перед Банком складає 17 190,50 грн. На момент подачі позову вказана заборгованість відповідачем добровільно не погашена. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~ Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, на які посилається \~позивач підтверджені належними доказами \~і ґрунтуються на законі. Дослідивши обставини справи та беручи до уваги наведені положення законодавства, суд вважає встановленим обовязок відповідача повернути позивачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного між ними кредитного договору, оскільки неналежне виконання Позичальником, [PERSON], кредитного зобовязання підтверджується наданими суду доказами, у звязку з чим порушене право позивача підлягає захисту, а позов задоволенню, згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, оскільки відповідно до ст. ст. 525, 625, 628 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved