Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 88_150 від 08.02.2013 року, у якому просить суд стягнути з відповідачів на користь Банку заборгованість за Кредитним договором № 88_150 від 08.02.2013 року у сумі 16\~089 грн. В обґрунтування позову Банк посилається на те, що між [PERSON] та Банком був укладений Кредитний договір № 88_150 від 08.02.2013 року відповідно до умов якого банк зобовязався надати позичальнику грошові кошти в сумі 29\~000 грн., а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 29 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором. Зазначена процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. Кредит надавався на 36 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 05.02.2016 року на споживчі цілі. Відповідач зобовязався щомісячно проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 805 грн. 56 коп. та сплачувати проценти. Банк свої зобовязання виконав повністю. Між Банком та [PERSON] та [PERSON] були укладені Договори поруки № 88_150/1 та № 88_150/2 від 08.02.2013 року за якими останні поручилися перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. [PERSON] не своєчасно та не в повному обсязі виконував свої зобовязання за договором у звязку з чим утворилась заборгованість. У звязку з наведеним позивач звернувся до суду за захистом. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судові засідання не зявилися, про причини неявки до суду не повідомили, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином через оголошення у пресі. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. На підставі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. 02 грудня 2016 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно розпорядження №2710/38-14 Голови Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 у звязку з проведенням у м. Антрацит антитерористичної операції територіальну підсудність справ було змінено, при цьому визначено, що повноваження Антрацитівського суду Луганської області тимчасово здійснює Старобільський районний суд Луганської області. Між банком та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 88_150 від 08.02.2013 року. Відповідно до п. 1.1 - 1.2 Кредитного договору банк зобовязався надати позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 29\~000 гривень, а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 29 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Зазначена процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. Кредит надавався на 36 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 05.02.2016 року на споживчі цілі. Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору позичальник зобовязався щомісячно проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 805,56 гривень та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітним, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків, відкритих в АТ «Ощадбанк» на відповідні рахунки позичальника. Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 05.02.2016 року. Пункт 1.6 Кредитного договору передбачає нарахування та сплату процентів за користування кредитом. Проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. При розрахунку процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день користування кредитом. При нарахуванні процентів за платіжний місяць останній день місяця має включатися в розрахунок, крім випадків, коли звітна дата є датою закінчення операції. Всі готівкові платежі за цим Договором (погашення кредиту, сплата процентів за його користування, комісійних винагород, штрафних санкцій тощо) сплачуються позичальником в касі банку. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Банк свої обовязки, передбачені Кредитним договором, виконав повністю та належним чином. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно п. 4.3.1, 4.3.3, 4.3.6 Кредитного договору позичальник зобовязаний належним чином виконувати взяті на себе зобовязання за цим Договором. Позичальник зобовязаний повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим Договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань по цьому Договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим Договором. Позичальник зобовязаний відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобовязаннях, що випливають з цього Договору. Згідно п. 4.2.1., 4.2.2 Кредитного договору банк має право вимагати від Позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобовязань по цьому Договору. При виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами, а також в інших випадках, передбачених цих Договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим Договором, та стягнути заборгованість за цим Договором в примусовому порядку. За невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань по цьому Договору, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому Договорі та чинним законодавством України та відшкодовують завдані збитки понад неустойку (пеню, штраф) (п. 5.1 Кредитного договору). Пункт 7.8 Кредитного договору передбачає збільшення строків позовної давності відповідно до ч.1 ст. 259 Цивільного кодексу України до 3 (трьох) років для всіх грошових зобовязань позичальника (в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені тощо), що передбачені умовами цього Договору. Спори за цим Договором, врегулювання яких неможливо досягнути шляхом переговорів протягом 30 (тридцяти) календарних днів, вирішуються в судовому порядку відповідно до чинного законодавства України (п. 6.2 Кредитного договору). Для забезпечення виконання [PERSON] своїх зобовязань за Кредитним договором з [PERSON] та [PERSON] були укладені Договори поруки № 88_150/1 і №88_150/1 від 08.02.2013 року, відповідно до п.1.1 якого поручитель зобовязується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязань за Кредитним договором № 88_150 від 08.02.2013 року, а також додатковими угодами до нього, що уклали та можуть бути укладені в майбутньому. Відповідно до п. 3.1, 3.2 Договору поруки № 88_150/1 від 08.02.2013р. та Договору поруки № 88_150/2 від 08.02.2013р. поручитель відповідає по зобовязаннях за кредитним договором перед кредитором в тому же обсязі, що і боржник. Солідарні боржники залишаються зобовязаними до тих пір, поки всі зобовязання по кредитному договору не будуть виконані повністю. Згідно з п. 5.4 Договору поруки № 88_150/1 від 08.02.2013р. та Договору поруки № 88_150/2 від 08.02.2013р. сторони домовились про збільшення строків позовної давності відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України до 3 (трьох) років для всіх грошових зобовязань поручителя (в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені тощо), що передбачені умовами Кредитного договору та цього Договору. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Пунктом 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами ст. ст. 610 - 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Станом на 09.09.2016 р., в результаті невжиття Відповідачами заходів щодо погашення боргу перед Позивачем, наявна заборгованість за Кредитним договором № 88_150 від 08.02.2013 року, яка складає 16\~089,00 гривень, у тому числі: - прострочений борг за кредитом за період з 05.05.2015р. по 08.09.2016р. 9\~526,38 (девять тисяч пятсот двадцять шість грн. 38 коп.) гривень; - прострочені відсотки за користування кредитом за період з 01.07.2013р. по 08.09.2016р. 4\~420,27 (чотири тисячі чотириста двадцять грн. 27 коп.) гривень; - три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 05.05.2015р. по 08.09.2016р. 278,09 (двісті сімдесят вісім грн. 09 коп.) гривень; - три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 01.07.2013р. по 08.09.2016р. 166,69 (сто шістдесят шість грн. 69 коп.) гривень; - інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з 05.05.2015р. по 31.07.2016р. - 646,77 (шістсот сорок шість грн. 77 коп.) гривень; - інфляційні втрати за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 01.07.2013р. по 31.07.2016р. 1\~050,80 (одна тисяча пятдесят грн. 80 коп.) гривень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приймаючи до уваги наведене, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судові витрати, у вигляді судового збору сплаченого при подачі позову у розмірі 1 378 грн. та за розміщення оголошення у пресі про виклик до суду у розмірі 630 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved