Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» ( далі - ПАТ«Альфа-Банк») звернулося 07 жовтня 2015 року до суду з позовною заявою, зазначивши, що відповідно до укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] кредитного договору № 490930072 від 29.12.2014 року, відповідач отримав кредит у розмірі 20479,30 грн. у строк з 29.12.2014 р. по 30.12.2019 р. Банк свої зобовязання по договору належним чином виконав, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому у договорі. Однак [PERSON] зобов'язання по договору належним чином не виконував, станом на 30.08.2015 р. має прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 20275,24 грн., за відсотками 4716,72 грн., по комісії 0,00 грн., неустойка (штраф) 1200,00 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредиту в розмірі 26191,96 грн. та судові витрати у розмірі 1218,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, до матеріалів позовної додане клопотання відповідно до якого позовні вимоги підтримують, просять задовольнити позов у повному обсязі, розглянути справу у відсутність представника позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання була повідомлений. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] кредитного договору № 490930072 від 29 грудня 2014 року, банк надав позичальнику [PERSON] кредит у розмірі 20479,30 грн., з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 39,9% річних з датою остаточного повернення кредиту 30.12.2019 р. (л.с. 3-5 копія договору). Пунктом 4 кредитного договору сторони погодили, що у разі повного або часткового прострочення повернення кредиту або сплати процентів за користування ним, або інших платежів за договором, позичальник зобовязується сплатити банку штраф у розмірі 50,00 гривень за кожне допущене позичальником прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів з моменту виникнення прострочення платежу. При цьому, якщо прострочення платежу триває 5 і більше календарних днів, додатково до штрафу, визначеного попереднім абзацом цього пункту. Позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 150,00 гривень а кожен випадок допущеного прострочення. Відповідач [PERSON] зобов'язання по договору належним чином не виконував, станом на 30.08.2015 р. має заборгованість за кредитним договором № 490930072 від 29 грудня 2014 року у розмірі 26191,96 грн., що складається з наступного: - 20 275,24 грн. заборгованість за кредитом ; - 4 716,72 грн. заборгованість по відсоткам; - 0,00 грн. - заборгованість по комісії; - 1 200,00 грн. штраф (л.с. 10,11 - розрахунок заборгованості, виписки по рахунку). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ визначено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК України право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від пред'явлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення статті 651 ЦК. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). З огляду на вищезазначене суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором. Підлягають також стягненню з відповідача на користь банку сплачений ними судовий збір у розмірі 1218 грн. 00 коп. відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved