Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №004-13011-050711 від 05.07.2011. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач отримав кредит у розмірі 4446,06 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік, крім того, договором встановлено плату за ведення кредитної справи у розмірі 0,46% на місяць. Однак, відповідач належним чином не виконував зобов'язання відповідно до умов кредитного договору, і станом на 13.11.2013 утворилася заборгованість за кредитом, яка становить 3467,26 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту - 3301,83 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом - 0,09 грн, заборгованість за комісіями - 165,34 грн. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 3467,26 грн та судовий збір у розмірі 229,40 грн. У судове засідання представник позивача Романченко А.С., яка діє згідно довіреності від 12.12.2011 (а.с. 19), не з'явилася, у позовній заяві вказала, що позов підтримує, просить його задовольнити у повному обсязі, розгляд справи провести у її відсутності та вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача (а.с. 4). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. На адресу суду надійшли рекомендовані поштові повідомлення про вручення поштового відправлення на ім'я відповідача з відміткою про неможливість вручення у зв'язку з відсутністю адресата (а.с. 29, 31, 33). Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судові повістки надсилаються фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Оскільки судом повідомлення відповідачу були надіслані на адресу місця реєстрації відповідача, зазначену у повідомленні Адресного довідкового бюро ДМС України у Вінницькій області, відтак, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про день, час та місце розгляду справи, а тому вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши докази, давши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст.ст. 526, 530, 536, 610-611, 623, 625, 629, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України. Згідно з положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом було встановлено, що відповідно до змісту копії кредитного договору №004-13011-050711 від 05.07.2011, Кредитор надає Позичальнику [PERSON] кошти у сумі 4446,06 грн для придбання майна (послуг) строком на 10 місяців з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше 04.05.2012 на умовах, визначених цим договором (а.с. 7-10). Позивач виконав свій обов'язок за договором та надав [PERSON] кредит у сумі 4446,06 грн, що підтверджується даними меморіального ордеру №23679367 від 06.07.2011 (а.с. 6). Відповідно до п. 2.3. вказаного вище кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує Кредитору проценти у розмірі 0,01% річних. Відповідно до п. 2.5 кредитного договору, укладеного між сторонами, позичальник сплачує кредитору плату у розмірі 0,46% на місяць за обслуговування кредитної заборгованості. Оскільки відповідач не виконувала належним чином зобов'язання за даним кредитним договором, то станом на 13.11.2013 утворилася заборгованість. Відповідно до розрахунку ціни позову, що є додатком до позовної заяви, заборгованість відповідача становить 3467,26 грн, з яких - заборгованість за сумою кредиту - 3301,83 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом - 0,09 грн, заборгованість за комісіями - 165,34 грн (а.с. 5). На підставі викладеного, оскільки суду не було надано доказів на спростування наявності заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 3467,26 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 229,40 грн, що документально підтверджені (а.с. 1).

Outcome: approved