Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа: Державна реєстраційна служба України про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність. В обґрунтування позовних вимог, згідно останніх уточнень, зазначивши, що 29.09.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11399292000, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 94200,00 доларів США строком до 01.01.2029 року, зі сплатою 13,5 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним договором [PERSON], 29.09.2008 року передав в іпотеку нерухоме майно, а саме : житловий будинок, загальною площею 156,3 кв.м., житлова площа 73,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу Якуба О.А., реєстровий № 6716. Через неналежне виконання своїх зобов'язань [PERSON], станом на 09.04.2014 року утворилася заборгованість, яка складає 56539,49 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 663 104,58 грн., яка складається з 32546,46 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 381 710,32 грн. - заборгованість за кредитом; 23993,03 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 281 394,26 грн.; 0,00 грн. - заборгованість за комісією за користування кредитом. На підставі вищевикладеного, ПАТ «Дельта Банк» просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі їм житлового будинку, [ADDRESS] у власність, визнати за ПАТ «Дельта Банк» право власності на цей будинок, припинити право власності на будинок [PERSON], виселити з житлового будинку [PERSON] та усіх інших мешканців, які проживають і зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Витребувати у [PERSON], правовстановлюючі документи та стягнути судові витрати. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності на позовних вимогах наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Представник Державної реєстраційної служби України до суду надав письмові пояснення та просить справу розглядати без їхньої участі заяву про розгляд справи за його відсутності на позовних вимогах наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 29.09.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11399292000, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 94200,00 доларів США строком до 01.01.2029 року, зі сплатою 13,5 % річних за користування кредитом /а.с. 134-135/. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним договором [PERSON], 29.09.2008 року передав в іпотеку нерухоме майно, а саме : житловий будинок, загальною площею 156,3 кв.м., житлова площа 73,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу Якуба О.А., реєстровий № 6716 /а.с. 136-138/. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано позивачем у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек./а.с.151/ На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк». 08.12.2011 року між ПАТ «УкраСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. На підставі цього договору до позивача перейшло право вимоги у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Через неналежне виконання своїх зобов'язань [PERSON], станом на 09.04.2014 року утворилася заборгованість, яка складає 56539,49 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 663 104,58 грн., яка складається з 32546,46 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 381 710,32 грн. - заборгованість за кредитом; 23993,03 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 281 394,26 грн.; 0,00 грн. - заборгованість за комісією за користування кредитом./а.с.141/ Відповідно до ст.ст. 526, 651 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, у разі істотного порушення договору іншою стороною. Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» невиконання або неналежне виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно із ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Згідно ч.1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. З матеріалів справи вбачається, що пунктом 5.2.1 Іпотечного договору визначено, що одним із видів можливих звернень стягнення на предмет іпотеки є передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку». Відповідно до п. 4.2 та 4.2.1 цього договору звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно з п. 5.3 Договору у разі застосування передачі предмета іпотеки у власність Іпотекодержателя, як способу задоволення вимог Іпотекодержателя відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» право власності переходить до Іпотекодержателя з моменту отримання повідомлення, про яке йдеться у п. п. 5.1 та 5.2 Договору іпотеки. У п. 5.1 Договору зазначено, що у разі настання обставин, зазначених у п. 4.1 цього договору іпотеки, іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. У матеріалах справи є повідомлення-вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки надіслана банком відповідачу, із змісту якої убачається, що за порушення боржником зобов'язань банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття майна у власність або шляхом продажу та укладанням договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем (а. с. 156). Тобто п. 5.3 Договору визначено, що право власності переходить до Іпотекодержателя з моменту отримання боржником вищевказаного повідомлення. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно є наявність указаного застереження. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання за позивачем права власності на іпотечне майно та припинення власності [PERSON], на це майно підлягає задоволенню. Відносно позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» про виселення [PERSON] та усіх інших мешканців, які зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS], то вони не підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в іншій погоджений сторонами строк. З матеріалів справи вбачається, що 09.12.2013 року позивачем було направлено на ім'я [PERSON] вимогу про погашення наявної заборгованості у повному обсязі або передати добровільно предмет іпотеки і власність іпотекодержателя, а у разі невиконання порушених зобов'язань потягом тридцяти днів та непогодження вартості предмету іпотеки - звільнити добровільно житлове приміщення /а.с. 156/. Цей лист не можна вважати письмовою вимогою позивача про виселення відповідача з будинку, а тому суд приходить до висновку, що ця позовна вимога є передчасною. Також не підлягає задоволенню позовна вимога про витребування у [PERSON] правовстановлюючих документів на іпотечну квартиру, так як ст. 16 ЦК України такий спосіб захисту не передбачено. Позовні вимоги позивача, задоволені частково, а тому з відповідача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 3654 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial