Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство «Комерційний Банк «[PERSON]» (далі ПАТ «Комерційний Банк «[PERSON]») звернулося до суду з вказаним позовом. ПАТ «Комерційний Банк «[PERSON]» з 04 лютого 2011 року є правонаступником ВАТ «Комерційний Банк «[PERSON]». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідно до укладеного кредитного договору № 6/4/31/2006/840-К/23 від 25 грудня 2006 року [PERSON] зобовязався відповідати за належне виконання взятих на себе зобовязань за вищезазначеним кредитним договором у повному обсязі, а саме: повернути до 24 грудня 2026 року кредит у сумі 40000,00 доларів США, сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 10,00% річних, сплатити інші платежі, передбачені Кредитним договором, сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня). Позивач зазначає, що відповідно до умов кредитного договору він надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 40000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 % річних та відповідно до умов договору плата за управління кредитом сплачується відповідачем щомісячно протягом всього терміну користування кредитними коштами із розрахунку 0,35 % від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом. Ціль кредитування відповідно до умов договору проведення розрахунків по договору купівлі-продау б/н від 21 грудня 2006 року, що укладений між [PERSON] та [PERSON], згідно якого [PERSON] придбає у власність нерухоме майно квартиру №4, що знаходиться за адресою: сел. Першотравневе Харківського району Харківської області, вул. Молодіжна, 10/4. Крім того позивач зазначає, що відповідач зобовязався проводити погашення кредиту та сплачувати відсотки за його користування шляхом щомісячної сплати суми мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 503,01 доларів США. Кінцевий термін повернення кредиту 24 грудня 2026 року. В період дії кредитного договору відповідач не дотримувався його умов, внаслідок чого, станом на 05 квітня 2013 року в нього перед позивачем виникла заборгованість по кредиту в розмірі 148784,90 дол. США (1189237,73 грн.), заборгованість за кредитом в сумі 38742,84 дол. США (309671,52 грн.), заборгованість по сплаті відсотків 16472,09 дол. США (131661,39 грн.), заборгованість за комісією 7277,48 дол. США (58168,87 грн.), штраф за порушення умов Кредитного договору 4000,00 дол. США (31972,00 грн.), пеня за прострочення сплати кредиту 82292,50 дол. США (657763,95 грн.). В забезпечення належного виконання умов кредитного договору, укладено договір поруки №6/4/31/2006/840-П/17 від 25 грудня 2006 року з [PERSON], згідно якого остання виступила поручителем [PERSON] та взяла на себе зобовязання перед банком відповідати по зобовязанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі цих зобовязань. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем кредитних зобовязань, позивач просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 6/4/31/2006/840-К/23 від 25 грудня 2006 року в розмірі 1189237,73 грн., а також стягнути з відповідачів в рівних частках судові витрати з судового збору в розмірі 3441,00 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не зявився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та письмових заперечень проти позову не надав. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася. Надала до суду письмові заперечення. Проти задоволення позовних вимог заперечувала, з наступних підстав. У договорі поруки №6/4/31/2006/840-П/17 від 25 грудня 2006 року зазначено, що [PERSON] виступає поручителем за належне виконання [PERSON] кредитного договору. Однак [PERSON] зазначає, що не підписувала вищезазначений договір поруки та їй невідомо чий стоїть в договорі підпис. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Основним принципом судочинства, закріпленим Конституцією України, є законність. Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про судоустрій України» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів суспільства і держави. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Судом встановлено, що 25 грудня 2006 року між ВАТ Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ «Комерційний Банк «[PERSON]», та [PERSON] укладено кредитний договір № 6/4/31/2006/840-К/23, згідно з яким позивач надав [PERSON] грошові кошти у сумі 40000,00 доларів США, строком до 24 грудня 2026 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00% річних. 25 грудня 2006 року в забезпечення виконання [PERSON] зобовязання за вище зазначеним кредитним договором між Банком та [PERSON] укладено договір поруки № 6/4/31/2006/840-П/17 за умовами якого остання взяла на себе зобов'язання відповідати по зобовязанням [PERSON] перед Банком /а.с. 7/. Встановлено, що в період дії кредитного договору [PERSON] не дотримувався його умов, внаслідок чого, станом на 05 квітня 2013 року в нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 148784,90 доларів США (1189237,73 грн.), з яких: 38742,84 доларів США (309671,52 грн.) заборгованість за кредитом; 16472,09 доларів США (131661,39 грн.) заборгованість за відсотками; 7277,48 доларів США (58168,87 грн.) заборгованість за комісією; 4000,00 доларів США (31972,00 грн.) штраф; 82292,50 доларів США (657763,95 грн.) заборгованість за пенею. В обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором позивач надав відповідний розрахунок /а.с. 8-11/. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами), що встановлено ч. 2 ст. 207 ЦК України. Частиною 2 ст. 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Статтею 236 ЦК України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Відповідно до статті 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав встановлених ст. 11 Цивільного кодексу. Згідно ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобовязань вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобовязання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Заперечуючи, проти позову [PERSON] посилалася на те, що вона не є стороною договору поруки, ніколи не укладала цього договору та не підписувала його. З метою повного, всебічного та обєктивного розгляду даної справи, за клопотанням відповідача [PERSON] у справі призначалася судово-почеркознавча експертиза. Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи №5338 від 14 серпня 2015 року, проведеної експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. [PERSON], підписи від імені [PERSON] у договорі поруки 6/4/31/2006/840-П/17 від 25 грудня 2006 року, розташовані в рядках «Поручитель» і в графі «Поручитель», в рядку «/[PERSON]/», - виконані не [PERSON], а іншою особою /а.с. 141-148/. Будь-яких доказів на спростування вищезазначеного експертного висновку представник позивача суду не надав. Згідно ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Спірний правочин не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України, оскільки договір поруки [PERSON] не підписувала, що стверджується висновком судової почеркознавчої експертизи від 14 серпня 2015 року. У звязку з цим, суд визнає, що [PERSON] не вкладала з позивачем договору поруки №6/4/31/2006/840-К/17 від 25 грудня 2006 року та не має жодних зобовязань перед позивачем щодо сплати заборгованості за кредитним договором. За таких обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог ПАТ «Комерційний Банк «[PERSON]» в частині стягнення з [PERSON] на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором №6/4/31/2006/840-К/23 від 25 грудня 2006 року в розмірі 1189237,73 грн., слід відмовити. З огляду на наведене, враховуючи, що [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань належним чином в строки, передбачені кредитним договором, не виконує, суд знаходить позовні вимоги ПАТ «Комерційний Банк «[PERSON]» в частині стягнення з [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 грудня 2006 року між ВАТ Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ «Комерційний Банк «[PERSON]», та [PERSON] укладено кредитний договір № 6/4/31/2006/840-К/23, згідно з яким позивач надав [PERSON] грошові кошти у сумі 40000,00 доларів США, строком до 24 грудня 2026 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00% річних. Свої зобовязання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі. В свою чергу, [PERSON] зобов'язався у встановлений законом строк повернути кредитні кошти і сплатити проценти за користування ними. ПАТ «Комерційний Банк «[PERSON]» з 04 лютого 2011 року є правонаступником ВАТ Комерційний банк «Надра». Встановлено, що в період дії кредитного договору [PERSON] не дотримувався його умов, внаслідок чого, станом на 05 квітня 2013 року в нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 148784,90 доларів США (1189237,73 грн.), з яких: 38742,84 доларів США (309671,52 грн.) заборгованість за кредитом; 16472,09 доларів США (131661,39 грн.) заборгованість за відсотками; 7277,48 доларів США (58168,87 грн.) заборгованість за комісією; 4000,00 доларів США (31972,00 грн.) штраф; 82292,50 доларів США (657763,95 грн.) заборгованість за пенею. В обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором позивач надав відповідний розрахунок, правильність якого була перевірена судом під час розгляду справи. Розрахунок заборгованості відповідає умовам договору /а.с. 8-11/. Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст.526, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору [PERSON] отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 40000,00 доларів США, строком до 24 грудня 2026 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00% річних. Плата за управління кредитом сплачується [PERSON] щомісячно протягом всього терміну користування кредитними коштами із розрахунку 0,35% від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом, з ціллю проведення розрахунків по договору купівлі-продажу б/н від 21 грудня 2006 року, що укладений між [PERSON] та [PERSON], згідно якого [PERSON] придбав у власність нерухоме майно квартиру №4, що знаходиться за адресою: сел. Першотравневе Харківського району Харківської області, вул. Молодіжна, 10/4 /а.с. 5-6/. Відповідно до п.п. 3.3.2., 3.3.3. вищезазначеного кредитного договору позичальник повинен вносити черговий мінімальний платіж у розмірі 503,01 доларів США, щомісяця, до 24 числа поточного місяця. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно з п.п. 5.1., 5.2. договору у разі прострочення Позичальником строку сплати мінімального необхідного платежу по погашенню Кредиту, визначеного у п. 3.3.3. цього договору, а також у випадку прострочення строку виконання зобовязань позичальника щодо повернення Кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 4.3.5. цього Договору, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 1%(один) відсоток від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. У разі порушення Позичальником вимог п.п. 4.3.1., 4.3.2., 4.3.7., 4.3.9., 4.3.10. цього Договору, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 10% (десять) відсотків від суми Кредиту, визначеної у п. 1.1. цього договору, за кожен випадок. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобовязання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 148784,90 доларів США, що в еквіваленті із розрахунку 1 долар США = 7,993 грн. складає 1189237,73 грн., з яких пеня за прострочення виконання зобовязань 82292,50 доларів США, що в еквіваленті із розрахунку 1 долар США = 7,993 грн. складає 657763,95 грн., а загальна сума заборгованості за кредитом 38742,84 доларів США, що в еквіваленті із розрахунку 1 долар США = 7,993 грн. складає 309671,52 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Зазначена позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі №6-100цс14, яка є обовязковою для застосування судами відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи станом на 05 квітня 2013 року сума заборгованості відповідача за кредитним договором складає 309671,52 грн., а розмір нарахованої позивачем пені 657763,95 грн. Таким чином, розмір нарахованої пені за порушення виконання зобовязань за договором є не спів мірним з сумою заборгованості за кредитом та більш ніж у два рази перевищує її розмір, що не відповідає загальним засадам цивільного законодавства, визначених у п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності. На підставі викладеного суд вважає за необхідне зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача до 310000,00 грн. Таким чином загальна сума заборгованості за кредитним договором №6/4/31/2006/840-К/23 від 25 грудня 2006 року, яка підлягає стягненню з відповідача становить 809501,78 грн. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. Судові витрати з судового збору в розмірі 3441,00 грн., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Комерційний Банк «[PERSON]». З урахуванням того, що позивачеві відмовлено в частині стягнення з [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором, суд вважає за необхідне стягнути з ПАТ «Комерційний Банк «[PERSON]» на користь [PERSON] судові витрати, які повязані з оплатою проведеної у справі судової почеркознавчої експертизи в розмірі 5920,00 грн. На підставі ст.ст.10, 11, 60, 81, 88, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

Outcome: partial