Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем 18.06.2012 року укладено кредитний договір № 006-21501-180612, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. На день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10 000 грн. Відповідно до положень зазначеного кредитного договору [PERSON] зобов'язався повертати отриманий кредит, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією, однак вказані зобов'язання виконуються несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 19.05.2014 року заборгованість за договором склала 13 683 грн. 53 коп., яка складається з тіло кредиту в сумі 6 379 грн. 37 коп., прострочене тіло кредиту в сумі 2 614 грн. 26 коп., заборгованості за відсотками в сумі 4 689 грн. 90 коп., заборгованості за комісіями в сумі 0 грн. 00 коп. Оскільки відповідач [PERSON] свої зобов'язання перед банком не виконує, позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом та просив стягнути на свою користь з [PERSON] загальну суму заборгованості в сумі 13 683 грн. 53 коп., а також сплачений судовий збір. В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про застосування строку позовної давності, належно сповіщений про день та час розгляду справи. Повідомлення про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Між сторонами склалися цивільні правовідносини, урегульовані ст.ст. 525, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України у відповідності до вимог яких за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки за кредитним договором. Судом встановлено, що між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем 18.06.2012 року укладено кредитний договір № 006-21501-180612, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. На день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10 000 грн. (а.с. 3, 4). Відповідач виконував свої зобов'язання несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого, станом на 19.05.2014 року заборгованість перед банком склала 13 683 грн. 53 коп., яка складається з тіло кредиту в сумі 6 379 грн. 37 коп., прострочене тіло кредиту в сумі 2 614 грн. 26 коп., заборгованості за відсотками в сумі 4 689 грн. 90 коп., заборгованості за комісіями в сумі 0 грн. 00 коп. (а.с. 9). Так, відповідачем було подано заяву до суду про застосування строку позовної давності у цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем 18.06.2012 року укладено кредитний договір № 006-21501-180612, тобто позивачем при зверненні із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, не було порушено строк позовної давності, у межах якого позивач і звернувся до суду. Що стосується стягнення неустойки, про що викладено у своїй заяві про застосування строку позовної давності відповідачем, то відповідно розрахунку, доданого до матеріалів справи, позивачем не було заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача неустойки (штрафу, пені), тому заява відповідача про застосування строку позовної давності є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Зважаючи на те, що відповідачем заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплачена, то вона підлягає стягненню у судовому порядку, а позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved