Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що відповідно до укладеного кредитно-заставного договору № DN4VA800000430 від 27.10.2009 року, [PERSON] отримав кредит в сумі 27951,22 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,92 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 29.07.2013 року. В рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитно-заставним договором відповідач надав в заставу автомобіль марки «MERCEDES-BENZ 300», 1988 року випуску, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номерний знак [NUMBER]. Зобов'язання за кредитно-заставним договором позивач виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредитні кошти у розмірі, передбаченому кредитним договором. Відповідач, в свою чергу не надав позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитно-заставним договором, відсоткам, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, а відтак умов договору не виконав. Cтаном на 01.10.2013 року заборгованість останнього складає 24033,50 гривень, яка складається з наступного: 13147,68 гривень - заборгованість за кредитом, 1120,27 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3320,53 гривень - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 5062,47 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250 гривень штраф (фіксована частина), 1132,55 гривень штраф (процентна складова). З посиланням на норми ст. 19 Закону України «Про заставу», ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. 526 ЦК України, позивач прохає в рахунок погашення заборгованості за кредитно-заставним договором № DN4VA800000430 від 27.10.2009 року в сумі 24033,50 грн. вилучити у відповідача та передати в заклад ПАТ КБ «Приватбанк» предмет застави - автомобіль марки «MERCEDES-BENZ 300, 1988 року випуску, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номерний знак [NUMBER] комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанком» з укладенням від імені відповідача договору купівлі -продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем. Відповідач подав до суду зустрічну позовну заяву до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання недійсним кредитно-заставного договору. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначає, що відповідно до ст. 13 Закону України «Про заставу», у випадку, коли предметом застави є транспортні засоби, що підлягають державній реєстрації, договір застави повинен бути нотаріально посвідчений, а у відповідності до ст. 14 згаданого Закону недотримання вимог щодо форми договору застави та його нотаріального посвідчення тягне за собою недійсність договору. Оскільки кредитно-заставний договір не був посвідчений нотаріально, тому у відповідності до ст. 220 ЦК України такий договір є нікчемним. За вказаних обставин прохає визнати недійсним умови кредитно-заставного договору в частині застави нерухомого майна, виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження заставою автомобіля марки «MERCEDES-BENZ 300», 1988 року випуску, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номерний знак [NUMBER] та стягнути з відповідача судові витрати в справі. Ухвалою суду від 09.12.2013 року первісний та зустрічний позови об'єднані в одне провадження. Представник позивача за первісним позовом в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримує повністю, з підстав, викладених у заяві та прохає його задовольнити, зустрічний позов не визнає і прохає в його задоволенні відмовити. Відповідач та його представник за первісним позовом в судове засідання не з'явились, подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, зустрічний позов підтримують повністю, з підстав, викладених у заяві, в задоволенні первісного позову прохають відмовити. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що первісний позов підставний та підлягає до задоволення, в задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з кредитно-заставного договору № DN4VA800000430 від 27.10.2009 року, [PERSON] отримав кредит в сумі 27951,22 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,92 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 29.07.2013 року. В рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитно-заставним договором відповідач надав в заставу належний йому автомобіль марки «MERCEDES-BENZ 300», 1988 року випуску, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номерний знак [NUMBER]. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно ст. 13 Закону України «Про заставу» (в редакції, яка діяла на момент укладення кредитно-заставного договору між сторонами - 30.07.2008 рік) договір застави повинен бути укладений у письмовій формі. У випадках, коли предметом застави є нерухоме майно, космічні об'єкти, договір застави повинен бути нотаріально посвідчений на підставі відповідних правоустановчих документів. Нотаріальне посвідчення договору застави нерухомого майна здійснюється за місцезнаходженням нерухомого майна, договору застави космічних об'єктів - за місцем реєстрації цих об'єктів. Посилання [PERSON] на те, що договір застави щодо автомобіля не був нотаріально посвідчений не ґрунтуються на вимогах закону, так як вимога про нотаріальне посвідчення договору застави транспортних засобів законодавчо була введена тільки в липні 2010 року (Закон України від 06.07.2010 року № 2435-V). Таким чином, на момент укладення між сторонами кредитно-заставного договору від 30.07.2008 року нотаріальне посвідчення договору застави рухомого майна (автотранспорту) не вимагалось, тому з зазначених підстав такий договір не може бути визнаний нікчемним. Судом також встановлено, що відповідач свої зобов'язання по кредитному договору виконував лише частково, що стверджується розрахунком заборгованості, яка станом на 01.10.2013 року складає 24033,50 гривень, в тому числі 13147,68 гривень - заборгованість за кредитом, 1120,27 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3320,53 гривень - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 5062,47 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250 гривень штраф (фіксована частина), 1132,55 гривень штраф (процентна складова). Вказаний розрахунок проведений відповідно до умов договору та сумнівів не викликає. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Статтею 1 Закону України «Про заставу» визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Згідно ст. 20 Закону України «Про заставу», ст. 589, 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п'ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду. Оскільки [PERSON] не виконує умови договору, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість, тому у ПАТ КБ «Приватбанк», відповідно до умов укладеного договору виникло право звернути стягнення на предмет застави. Згідно ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. З вимог Закону України «Про забезпечення вимог кредитора та реєстрацію обтяжень» з послідуючими змінами і доповненнями, із ст. 11, слідує, що обтяження рухомого майна реєструється в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом. Статтею 21 цього ж Закону встановлено, що до забезпечувальних обтяжень належить застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 ЦК України, що виникає на підставі договору (забезпечення виконання зобов'язань, застава). З матеріалів справи вбачається, що автомобіль марки «MERCEDES-BENZ 300», 1988 року випуску, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номерний знак [NUMBER] зареєстрований в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.. Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом. Оскільки [PERSON] прострочив свої зобов'язання по поверненню кредитних коштів за кредитно-заставним договором № DN4VA800000430 від 30.07.2008 року забезпеченим заставою, внаслідок чого заставодержатель (ПАТ КБ «Приватбанк») набув право звернення на предмет застави і за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувала негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. Аналогічна умова міститься в договорі застави. Згідно ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. При цьому суд, у відповідності до вимог ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» вважає за необхідне вказати початкову ціну предмета застави, яка відповідно до договору від 30.07.2008 року становить 33880,10 гривень та спосіб реалізації предмета застави, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження» та Законом України «Про заставу». Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з [PERSON] в користь ПАТ КБ «Приватбанк» слід стягнути судові витрати по справі в сумі 240,33 грн.

Outcome: approved