Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], у якому зазначив, що 14.03.2013 р. було укладено кредитний договір №17426-47.3 за яким [PERSON] було надано кредит. За умовами кредитного договору [PERSON] зобов'язалась погашати кредит, сплачувати відсотки за його використання та пеню у разі порушення строків погашення заборгованості за кредитом. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором того ж дня було укладено договір поруки №17428-47.3 з [PERSON], за яким він зобов'язувався солідарно відповідати перед Банком за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №17426-47.3 від 14.03.2013 р. Оскільки відповідачі порушили взяті на себе зобов'язання, умови договору не виконали належним чином, позивач просить суд стягнути з них в солідарному порядку заборгованість в сумі 759976,07 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового позивач повідомлявся належним чином, згідно поданої письмової заяви представник позивача просить справу розглядати у відсутності представника ПАТ «Банк «Київська Русь», позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідачі у судові засідання не з'являлися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи у відсутності відповідачів до суду не надходило. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 14.03.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» (далі - Банк) та [PERSON] (далі Позичальник) було укладено Кредитний договір № 17426-47.3 на відкриття невідновлювальної кредитної лінії (далі - Кредитний договір), за умовами якого Банк відкрив Позичальнику невідновлювальну кредитну лінію та надав кредитні кошти на наступних умовах: ліміт кредитної ліні 850000,00 грн; кінцевий термін повернення Кредиту -13.03.2016 р.; процентна ставка за користування Кредитом 25% річних, а Позичальник за умовами п.1.1 та п. 4.1 зобов'язалась погашати кредит, сплачувати проценти та інщі платежі. 20.06.2013 р. між Банком та Позичальником укладено Договір про внесення змін і доповнень до Кредитного договору , у відповідності до якого окрім іншого встановлено наступні умови: ліміт кредитної ліні - 930000,00 грн.; кінцевий термін повернення Кредиту -19.06.2016 р.; процентна ставка за користування Кредитом - 25% річних. 19.09.2013 р. між Банком та Позичальником укладено Договір про внесення змін і доповнень №2 до Кредитного договору, у відповідності до якого змінено графік повернення кредитної заборгованості. 30.05.2014 між Банком та Позичальником укладено Договір про внесення змін і доповнень №3 до Кредитного договору, згідно якого Кредитний договір викладено в новій редакції, зокрема закріплено наступні умови: ліміт кредитної ліні 930000,00 грн.; кінцевий термін повернення Кредиту -19.06.2016 р.; процентна ставка за користування Кредитом 25% річних. 26.08.2014 р. між Банком та Позичальником укладено Договір про внесення змін і доповнень №4 до Кредитного договору. Виконання належним чином Банком перед Позичальником взятих на себе зобовязань за Кредитним договором № 17426-47.3 від 14.03.2013 р. та Договір про внесення змін і доповнень до нього, підтверджується меморіальними ордерами №0020 від 14.03.2013 р., №1116 від 18.03.2013 р. та №4537 твід 20.06.2013 р. \~\~\~Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. П. 2 Договору про внесення змін і доповнень №4, яким п.4.1. та 4.5. Кредитного договору № 17426-47.3 від 14.03.2013 р. викладено в наступній редакції, а саме: «п. 4.1. Повернення кредиту Позичальником здійснюється шляхом перерахування коштів із свого поточного рахунку на Позичковий рахунок. Заборгованість за Кредитом повертається Позичальником у відповідності до Графіка (Додаток 1 від 26 серпня 2014 року). Остаточне повернення Кредиту (заборгованості за всіма отриманими відповідно до Договору окремими частинами Кредиту) нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій Позичальник зобовязаний здійснити не пізніше кінцевого терміну повернення Кредиту, визначеного п. 1.1.2. Договору.» «п. 4.5. Сплата Позичальником процентів здійснюється щомісячно в строк з 25-го числа по останній робочий день поточного місяця на рахунок №2068291974 в ПАТ «Банк «Київська Русь», код Банку (МФО) 319092, виходячи із фактичної заборгованості за кредитом. Проценти, нараховані за останній (неоплачений) період користування Кредитом, сплачується Позичальником одночасно з остаточним поверненням кредиту. У випадку порушення Позичальником встановлених цим пунктом Договору строків сплати процентів, сума несплачених в строк процентів вважається простроченою та переноситься Банком на рахунки для обліку прострочених нарахованих доходів не пізніше наступного робочого дня після встановленого строку сплати процентів.» Судом встановлено, що [PERSON] порушила умови повернення кредиту та процентів за користування кредитом, згідно умов та положень Кредитного договору № 17426-47.3 від 14.03.2013 р. та Договір про внесення змін і доповнень до нього. Частиною 2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобовязання виникають із підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: з договорів та інших правочинів. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобовязання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом ( ч. 1 ст. 598 ЦК України). Ці підстави зазначені в ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України. За відсутності інших підстав припинення зобовязання, передбаченого договором або законом, зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином ( ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобовязання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). \~Пунктом 6.1.4. Кредитного договору передбачено, що Позичальник зобовязаний достроково повернути всю заборгованість за Кредитним договором, а саме повернути всю суму Кредиту, сплатити усі нараховані проценти, винагороди Банку, штрафні санкції (за наявності), а також сплатити всі інші платежі, передбачені Кредитним договором, у випадках, строки та в порядку, передбачених п.п. 9.1., 9.2. Кредитного договору. Невиконання Позичальником зобовязань, передбачених цим пунктом, є підставою для здійснення Банком примусового стягнення суми заборгованості за Кредитним договором. Пунктом 9.2. Кредитного договору передбачено право Банку зупинити подальше кредитування Позичальника та/або вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати процентів, винагород, штрафних санкцій та інших платежів, що передбачені Кредитним договором, а також відшкодування збитків, завданих Банку внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником та/або поручителями (заставодавцями, іпотекодавцями, гарантами) умов Кредитного договору та/або Договорів забезпечення, а Позичальник зобовязаний протягом 5(пять) календарних днів з дати надіслання Банком відповідної вимоги, або в інший строк, встановлений у відповідній вимозі Банку, повернути суму заборгованості за Кредитом, що залишилась, сплатити проценти, винагороду Банку, інші платежі за Кредитним договором та штрафні санкції, а також відшкодувати збитки, завдані банку у разі порушення Позичальником строків (термінів) сплати платежів, що встановлені Кредитним договором. 10.02.2015 р. Позичальнику Банком було направлено повідомлення про відкликання кредиту, з яким [PERSON] була особиста ознайомлена 10.02.2015 р., однак залишила без реагування. У звязку з порушенням [PERSON] взятих на себе зобовязань за Кредитним договором № 17426-47.3 від 14.03.2013 р та Договір про внесення змін і доповнень до нього, у неї станом на 10.04.2015 р. виникла заборгованості у розмірі 759976,07 грн., з яких: · по кредиту 670000,00 грн.; · по процентам 69316,06 грн.; · пеня за несвоєчасну сплату процентів 4917,13 грн.; · пеня за несвоєчасну сплату кредиту 3711,50 грн.; · 30% (процентів) річних від простроченої суми процентів -3157,68 грн.; · 30% (процентів) річних від простроченої суми кредиту 2913,70 грн.; · прострочена заборгованість за кредитом з урахуванням індексу інфляції 5960,00 грн. На момент розгляду справи, доказів належного виконання [PERSON] своїх зобовязань за Кредитним договором № 17426-47.3 від 14.03.2013 р., погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, у суду відсутні. Відповідно до ч. ч. ст. 11 ЦПК України \~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З метою забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за Кредитним договором №17426-47.3 від 14.03.2013 р. між Банком та [PERSON] (далі - Поручитель) 14.03.2013 р. було укладено Договір поруки №17428-47.3. За п.2.1 розділу 2 Договору поруки Поручитель зобов'язалась солідарно та в повному обсязі відповідати перед Кредитором за виконання Божником зобов'язань за Кредитним договором. В подальшому, а саме 20.06.2013 р., 19.09.2013 р., 30.05.2014 р. та 26.08.2014 р., між Банком та Поручителем були укладені Договори про внесення змін до договору поруки, в яких було зафіксовані зміни внесені Договором про внесення змін і доповнень №1, «2, №3 та №4 до Кредитного договору № 17426-47.3 від 14.03.2013 р. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. \~ У разі порушення зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України). \~ Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. \~ Таким чином, враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобовязань по Кредитному договору № 17426-47.3 від 14.03.2013 р. та Договір про внесення змін і доповнень до нього, належним чином виконані не були, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Банк «Київська Русь» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації [PERSON] ґрунтуються на умовах кредитного договору та договору поруки, відповідальність за невиконання яких настає у відповідності з чинним ЦК України, у звязку з чим вони підлягають задоволенню. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved