Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі позивач) звернулось до суду з позовом в якому просить суд стягнути з [PERSON] (далі відповідач) заборгованість в сумі 56265 (п'ятдесят шість тисяч двісті шістдесят п'ять ) грн. 65 коп., а також судовий збір в сумі 562,66 грн. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 04.04.2012 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON]було укладено договір про відкриття карткового рахунку № [NUMBER], надання і використання платіжної картки №006-Z/040641, Із встановленим кредитним лімітом у розмірі 15000,00 грн., з оплатою процентів за користування кредитними ресурсами в розмірі процентних ставок, однак станом на 05.04.2014 року відповідач не виконав належним чином свого зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість. Від представника, за дорученням ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до суду надійшла письмова заява щодо розгляду справи у відсутності представника позивача на підставі доказів наданих до позовної заяви, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Крім того, в поданій заяві просить стягнути крім зазначених у позові сум, витрат понесених на опублікування оголошення у пресі в сумі 480 грн. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, день і місце розгляду справи через оголошення у пресі про, що свідчить опублікування оголошення в газеті «Житомирщина» від 26.11.2014 року про виклик до суду. Так відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, з якої слідує, що відповідач, місце проживання (перебування чи роботи) або місцезнаходження якого позивачеві невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності відповідача на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення. 04.04.2012 року між позивачем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» назва якого стверджується витягом із Статуту (а.с.90) та відповідачем [PERSON] укладено договір про відкриття кредитного рахунку № [NUMBER], надання і використання платіжної картки № 006-Z/040641 (а.с. 54-57). Крім того, 04.04.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту № 003-009064/12-00938-вкл-к з розміром кредитного ліміту в сумі 15000,00 грн. (а.с.63-69) Пунктом 2.2 договору карткового рахунку платіжна картка є власністю банку; емітується на ім'я клієнта і надається йому в тимчасове користування на умовах, установлених цим договором, і ні за яких обставин не може бути передана іншим особам. Відповідності до п.6.1 договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів і/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 60 % річних від простроченої суми за кожен день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п.3.2, 2.1.1, 4.3, 4.4 цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити проценти за увесь час фактичного користування кредитними ресурсами. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок [NUMBER] та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 15000,00 грн. Відповідач скористався кредитною лінією, але не виконав належним чином зобов'язання згідно договору № 003-009064/12-00938-вкл-к від 04.04.2012 року, тому [PERSON] порушив умови кредитного договору, у зв'язку із чим виникла заборгованість по кредиту, в результаті чого станом на 10.02.2014 року виникла заборгованість на загальну суму 56265,65 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитним договором - 14890,00 грн.; - заборгованість за відсотками - 26023,54 грн.; - заборгованість по пені - 15352,11 грн. Відповідно до ст..207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлені строки. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. На підставі вказаних норм закону, а також дослідивши матеріали цивільної справи суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача документально підтверджену заборгованість станом на 10.02.2014 року за кредитною лінією в сумі 56265,65 грн., яка складається з заборгованості за кредитним договором - 14890,00 грн.; заборгованості за відсотками - 26023,54 грн.; заборгованості по пені - 15352,11 грн. Позивач, як сторона, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України на стягнення з відповідача судових витрат, зокрема судового збору у розмірі 562,66 грн. витрачених позивачем при сплаті судового збору, що підтверджено відповідним платіжним дорученням (а.с.1). До стягнення також підлягають витрати понесені позивачем при сплаті витрат, пов'язаних з опублікуванням оголошення про виклик відповідача [PERSON], до суду в розміри 480 грн.

Outcome: approved