Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») звернулися до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом, уточнивши його в ході судового розгляду справи, до [PERSON], який діє в своїх інтересах та в інтересах [PERSON], Комунарського районного відділу у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області, треті особи: Орган опіки та піклування Комунарського району, Орджонікідзевський ВДВС Запорізького МУЮ, про виселення та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог зазначили наступне. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.04.2010 року задоволено позовну заяву ПАТ «КБ «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору в розмірі 823933,19 грн., судового збору в розмірі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн. На цей час на примусовому виконанні в Орджонікідзевському ВДВС ЗМУЮ перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-760/2010, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 06.05.2011 року, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості по кредитному договору в розмірі 823933,19 грн., судового збору в розмірі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн. Відповідно до довідки МКП «Основаніє» від 10.04.2013 року в іпотечній квартирі зареєстровані [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вищезазначена квартира перебуває в якості забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором відповідно до договору іпотеки від 02.04.2008 року. Пунктом 3.1.12 Іпотечного договору від 02.04.2008 року, що укладений між Банком та Іпотекодавцями, передбачено, що Іпотекодавці гарантують не прописувати неповнолітніх/малолітніх дітей у нерухомості, що є предметом іпотеки на період дії даного договору. В заяві від 02.04.2008 року [PERSON] зазначив, що малолітні, неповнолітні діти не зареєстровані й не будуть зареєстровані за адресою: [ADDRESS], дана квартира передається в іпотеку по договору. Таким чином відповідачі порушують умови іпотечного договору. 08.07.2013 року Банком на адресу [PERSON] було направлено вимогу щодо виселення та зняття з реєстрації осіб, 30.05.2013 року [PERSON] особисто отримав вказану вимогу, однак до цього часу спірне питання не врегульоване. З огляду на вищевикладене, посилаючись на ч. 1 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 39, 40 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 9, 109 ЖК України, просять суд виселити [PERSON] та [PERSON] з квартири [ADDRESS], зобов'язати Комунарський районний відділ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області зняти з реєстрації [PERSON] та [PERSON] з вказаної квартири, стягнути з [PERSON], сплачений судовий збір. У судове засідання представник ПАТ «КБ «Надра» не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, на позові наполягають, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, жодних заяв та клопотань на адресу суду не надходило. Відповідач Комунарський районний відділ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Представник третьої особи відділ по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову в інтересах дитини заперечують. Представник третьої особи Орджонікідзевський ВДВС Запорізького МУЮ у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, жодних заяв та клопотань на адресу суду не надходило Відповідач, повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку вищевикладеним, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.04.2010 року позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 103056 доларів США 10 центів, що еквівалентно по курсу НБУ 823933 грн. 19 коп., судовий збір в розмірі 1700 грн. та витрати на ІТЗ в розмірі 120 грн. 25.01.2013 року державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС Запорізького міського управління юстиції винесено постанову ВП № 36155702 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості у розмірі 825753 грн. 19 коп. 02.04.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено договір іпотеки № 16/2008/0701Фжр - з метою забезпечення виконання зобов'язання, що витікає із Кредитного договору № 16/2008/0701Фжр від 02.04.2008 року. Предметом іпотеки є трьохкімнатна квартира [ADDRESS]. Відповідно до довідки МКП «Основаніє» від 10.04.2013 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Пунктом 43 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати, що згідно з ч. 4 ст. 9, ст. 109 ЖК України, ст.ст. 39 - 40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. Примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. В судовому засіданні встановлено, що звернення стягнення на квартиру [ADDRESS], яка є предметом іпотеки, та в якій зареєстровані відповідачі, не здійснювалось. Враховуючи, що питання про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS], як на предмет іпотеки, не вирішувалось, законних підстав для виселення мешканців з квартири, яка є предметом іпотеки та зняття їх з реєстраційного обліку немає, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати позивача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із відмовою у задоволені позову, відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed