Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Акцент-Банк звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 15297,29 грн. заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що згідно договору від 10.12.2012 року відповідач отримав кредит в банку в розмірі 600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредит надано в тимчасове користування на умовах зворотності, терміновості, платності з оплатою за процентними ставками, встановленими кредитним договором. Позивач свої зобов*язання по кредитному договору виконав, надавши відповідачу грошові кошти. Однак, взяті на себе зобов*язання відповідач виконував не належним чином, вчасно не повертав кредит і заборгованість за кредитним договором станом на 25.08.2016 року становить 15297,29 грн., яка складається з наступного: 341,32 грн. - заборгованість за кредитом, 10651,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 704,63 грн. - штраф (процентна складова). Просить постановити рішення про стягнення зазначеної суми з відповідача в користь позивача і судові витрати в розмірі 1378,00 гривень, справу просить слухати в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з*явився з невідомих суду причин. Про час і місце слухання справи повідомлений вчасно, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором, бо відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що згідно договору від 10.12.2012 року відповідач отримав кредит в банку в розмірі 600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредит надано в тимчасове користування на умовах зворотності, терміновості, платності з оплатою за процентними ставками, встановленими кредитним договором. Згідно ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов*язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач порушив вимоги умов договору, не сплативши вчасно заборгованість по кредитному договору. У відповідності із ст.ст. 610,611, 623,651 ЦК України у разі порушення зобов*язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Однак, взяті на себе зобов*язання відповідач виконував не належним чином, вчасно не повертає кредит і заборгованість за кредитним договором станом на 25.08.2016 року становить 15297,29 грн., яка складається з наступного: 341,32 грн. - заборгованість за кредитом, 10651,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 704,63 грн. - штраф (процентна складова). Разом з тим, суд вважає, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача пені,комісії в сумі 3100 грн. за прострочення виконання зобов'язання за кредитним договором задоволенню не підлягає, оскільки договором передбачена подвійна відповідальність одного виду за одне й те саме порушення. Так, за прострочення виконання зобов'язання кредитним договором передбачено як стягнення пені, комісії так і штрафу - 500 грн. +5% від простроченої суми , що є порушенням\~ст. 61 Конституції України, в якій зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. За змістом\~ст. 549 ЦК України\~пеня та штраф є різновидами неустойки, як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Із матеріалів справи випливає, що за порушення позичальником строків виконання зобов'язання за кредитним договором банком одночасно нараховано пеню та штраф. Отже банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч.1\~ст.61 Конституції України\~та ч.3\~ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Отже пеня,комісія в розмірі 3100 грн. суд вважає не підлягає до стягнення. Враховуючи вищенаведене, суд встановив, що позов підставний підлягає до часткового задоволення в сумі 12197,29 гривень. У відповідності із ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 1378,00 гривень сплаченого судового збору. На підставі ст. ст. 526,527,530 ЦК України,

Outcome: approved