Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (надалі банк) звернулося до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що згідно умов кредитного договору від 27 червня 2008 року №0031/08/79 СL та додаткових угод до нього від 05.06.2009 р., 22.07.2010 р. та 27.09.2010 р., укладених між банком і [PERSON] останній відкрито кредитну лінію з лімітом кредитування 15\~000 доларів США на строк до 26.06.2018 р. на умовах оплатності. Того ж дня між банком і [PERSON] та [PERSON] були укладені забезпечувальні договори, за якими останні зобовязалися відповідати як солідарні боржники за зобовязаннями позичальника. [PERSON] свої зобовязання щодо місячних платежів не виконує і станом на 11.08.2015 р. має заборгованість за кредитним договором, яка складає 11400,76 доларів США і 13561 грн. 01 коп., які банк просив стягнути достроково солідарно з [PERSON] та її поручителів. [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом, просила визнати недійсними з моменту підписання кредитний договір №0031/08/79 СL від 27.06.2008 р. укладений між нею та банком та додаткових угод до вказаного договору №1 від 05.06.2009 року, №2 від 22.07.2010 року, а також договір іпотеки, укладений між нею та банком, посилаючись на те, що укладений кредитний договір та додаткові угоди до нього за своїм змістом не відповідають законодавству України, інтересам та волі позичальника, а договір іпотеки укладений без згоди чоловіка позичальника [PERSON] та без дозволу уповноваженого органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, щодо розпорядження нерухомим майном, співвласниками якого є діти позичальника та поручителя. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання недійсним з моменту підписання договору поруки від 27.06.2008 року, укладеного між ним та банком та додаткових угод до вказаного договору №1 від 05.06.2009 року та №2 від 22.07.2010 року посилаючись на те, що договір поруки та додаткові угоди до нього не відповідають законодавству України. В судовому засіданні представник банку [PERSON] позов банку підтримав повністю, надавши пояснення згідно заявлених позовних вимог, зустрічні позови [PERSON], [PERSON] не визнав повністю, посилаючись на їх необґрунтованість. В судовому засіданні [PERSON], її представник [PERSON] зустрічний позов [PERSON] підтримали повністю, надавши пояснення згідно заявлених вимог, позов банку не визнали повністю, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог та поведінку банку у відносинах з позичальником вважають нечесною підприємницькою практикою та такою, що суперечить діючому законодавству. В судовому засіданні [PERSON] який є представником [PERSON], зустрічний позов [PERSON] підтримав повністю, надавши пояснення згідно заявлених вимог, позов банку не визнав повністю посилаючись на необґрунтованість позовних вимог, поведінку банку у відносинах з поручителем, також вважає нечесною підприємницькою діяльністю та такою, що суперечить діючому законодавству. [PERSON] в судове засіданні не зявився, надавши заяву про слухання справи за його відсутності. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2016 року провадження по справі в частині позову банку до [PERSON] закрито у звязку із смертю останньої на підставі ст. 205 ч.1 п.1 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що 27 червня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] був укладений кредитний договір №0031/08/79 СL, згідно умов п.п.1.1-1.3 якого банк відкрив останній відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 15\~000 доларів США з кінцевим строком погашення 26 червня 2018 року зі сплатою відсотків 13,5 річних за користування кредитними коштами. Відповідно до умов додаткової угоди №1 від 05 червня 2009 року до кредитного договору внесено зміни щодо сплати 17 відсотків річних за користування кредитними коштами та згідно додаткової угоди №2 від 22 липня 2010 року за користування кредитними коштами встановлена плата в розмірі 14,67 відсотків річних. Згідно до умов п.2.1 Кредитного договору забезпеченням повернення коштів, сплати відсотків за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) є договір іпотеки магазину-кафе, який розташований за адресою Херсонська область, Білозерський район, с. Микільське, вул. Леніна, б/н, укладений між [PERSON] та банком та договори поруки, які були укладені між банком та [PERSON] та [PERSON] На підставі п.2.2 кредитного договору вбачається, що кредитні кошти надаються банком позичальнику за умови: -набуття чинності цим договором; -набуття чинності правочинами щодо забезпечення виконання зобовязань, зазначеними в п.2.1. цього Договору; -отримання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на дату набуття чинності правочинами щодо забезпечення виконання зобовязань. При наявності пріоритету інших обтяжувачів на предмет застави згідно з витягом, отриманим після реєстрації банком предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, кредитні кошти надаються після виключення предмету застави з відповідних реєстрів іншими обтяжувачами. Ліміт кредитування згідно договору за кредитною лінією зменшується згідно з графіком (Додаток 1 до Договору), який є невідємною частиною цього договору та повернення кредитних коштів здійснюється шляхом сплати позичальником коштів на відкритий йому позичковий рахунок №22035500002346 в АКБ «Форум» МФО 342252 відповідно до п.2.3 договору. У відповідності до п.2.4-2.5 кредитного договору проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником згідно з п.2.6 цього договору, несплата позичальником процентів в терміни, встановлені в п.2.6 цього договору є підставою для вимоги банку про дострокове повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки та є підставою для звернення банком стягнення на заставлене майно, сплата процентів позичальником здійснюється за фактичний строк користування кредитними коштами, при розрахунку плати за користування кредитом приймається місяць, рівний календарній кількості днів, та рік, рівний 360 днів. За користування кредитними коштами позичальник відповідно до п.2.6 сплачує самостійно проценти у валюті кредиту на рахунок №22080500002346 в АКБ «Форум», МФО 342252, щомісячно не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами, якщо цей день випадає на вихідні або святкові дні, проценти за користування кредитом позичальник сплачує у перший робочий банківський день після вихідних або святкових днів, та згідно п.2.7 вказаного кредитного договору у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання зобовязань позичальника по цьому кредитному договору у повному обсязі, вимоги банку погашаються у наступній черговості: в першу чергу сплачуються прострочені проценти та комісії , в другу строкові проценти та комісії, заборгованість за кредитом, в третю можливі неустойка, штраф та пеня , потім інші вимоги Банку. На підставі п.3.2.2, 3.2.4, 3.2.5, 3.2.6 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором, а також, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або поручителем зобовязань за договорами, які укладені з метою забезпечення виконання зобовязань та у разі несвоєчасного погашення кредиту або несвоєчасної сплати процентів за користування кредитними коштами здійснювати договірне списання заборгованості з будь-яких рахунків, відкритих позичальникові, ініціювати зміну умов цього договору, стягувати з позичальника неустойку, штраф, пеню за невиконання чи неналежне виконання цього договору. За несвоєчасне повне, чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 (нуль цілих два десятих) процентів за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів, сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості, за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобовязань, передбачених п.3.3 (крім п.3.3.2) цього договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5000 грн. Кредитний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань відповідно до п.7.3 договору. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між банком та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до якого вказана особа виступила поручителем [PERSON] та взяла на себе зобовязання перед банком відповідати по зобовязанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору від 27 червня 2008 року та п.4.1 договору поруки передбаченого, що порука припиняється: з припиненням зобовязань за кредитним договором; якщо кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобовязань за кредитним договором не предявить вимоги до поручителя; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Крім того, в забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором між банком та [PERSON] 27 червня 2008 року було укладено іпотечний договір , посвідчений приватним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу [PERSON], згідно з яким в іпотеку передано нерухоме майно, а саме магазин-кафе в с.Микільське по вул. Леніна б/н Білозерського району Херсонської області, згода на укладання якого надана [PERSON], як чоловіком [PERSON], що підтверджується його нотаріально посвідченою заявою. Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], народження 06 травня 1997 року та [PERSON] народження 29 квітня 2002 року, будь-які докази належності їм на праві власності кафе-магазину їх батьками до суду не надано. 27 вересня 2010 року між банком та позичальником укладено додатковий договір №3 відповідно якого були змінені пункти 2.3 та 2.6 кредитного договору, а саме зазначено новий відкритий позичальнику позичковий рахунок для повернення кредитних коштів та сплати відсотків, згідно заяви [PERSON] не заперечував проти внесення вказаних змін у кредитний договір, що підтверджується відповідною його заявою. Внаслідок неналежного виконання [PERSON] своїх зобовязань по несвоєчасному і повному погашенню кредитних коштів виникла заборгованість, загальний розмір якої станом на 11.08.2015 р. становить 11400,76 доларів США і 13561 грн. 01 коп., яка складається з : заборгованості по кредиту 10\~453,82 доларів США ( в тому числі прострочена заборгованість 1453,82 доларів США), заборгованість по відсоткам 946,94 доларів США, пені за порушення графіку повернення кредиту та відсотків за період з 23.09.2014 р. по 10.08.2015 р. 8561 грн. 01 коп., штрафу за порушення зобовязання по страхуванню предмету застави на користь банку 5000 грн., що підтверджується наданим банком розрахунком. У звязку із порушенням умов кредитного договору банк 07.07.2015 р. надіслав [PERSON], [PERSON], вимоги про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором та договором поруки. На підставі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом та відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею ст. 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, поручитель відповідно до вимог ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя та поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України в разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників), кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. На підставі викладеного, беручи до уваги, що на день звернення банку до суду зобовязання за кредитним договором [PERSON] та за договором поруки [PERSON] не виконали, тому банк на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості за кредитним договором від обох відповідачів як солідарних боржників. У зустрічному позові [PERSON] просила суд визнати недійсними з моменту підписання кредитний договір №0031/08/79 СL від 27.06.2008 р. та додаткові угоди до вказаного кредитного договору №1 від 05.06.2009 р., №2 від 22.07.2010 р., а також визнати недійсним договір іпотеки від 27.06.2008 р. та відповідно у зустрічному позові [PERSON] просив суд визнати недійсними з моменту підписання договір поруки від 27.06.2008 р. та додаткові угоди №1 від 05 червня 2009 р. та №2 від 22.07.2010 р. посилаючись на те, що оспорюваним правочином порушені їх права, як споживачів фінансових послуг , оскільки при укладанні кредитного договору банком не дотримані вимоги частин 2, 5 ст.11, ст. 18, ст.19, ст. Закону України «Про захист прав споживачів», а також вимоги п.п.3.2, 3.3, 3.6, 3.7, 3.8 розділу 3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, так як у письмовій формі перед укладанням кредитного договору банк не надав повної інформації про умови кредитування, детальний розпис орієнтованої сукупної вартості кредиту, умови кредитного договору є несправедливими, ними порушується принцип рівності сторін договору, який містить дискримінаційні умови, що регулюють внесення змін (доповнень) та розірвання договору лише в односторонньому порядку і лише в інтересах та з боку банку, договір не містить порядок його припинення, а також зміни умов, які врахували б інтереси споживача, у ньому не передбачено відповідальність з боку банка за невиконання або неналежне виконання умов правочину, зобовязання згідно ч.1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з 01.01.2012 р. повинні бути трансформовані з іноземної валюти в національну, умови договору є несправедливими, банк ввів позичальника в оману щодо обставин, які мають істотне значення на підставі чого кредитний договір підлягає визнанню не дійсним, що тягне за собою припинення поруки, крім того підлягає визнанню недійсним договором іпотеки, так як він в порушення ст. 6 Закону України «Про іпотеку», ст. 65 СК України позичальником укладений без згоди чоловіка позичальника [PERSON] (він же поручитель) та без згоди відповідних органів при передачі майна, співвласниками якого є діти. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, прийшов до висновку, що зустрічні позови задоволенню не підлягають виходячи зі слідуючого: Відповідно до вимог ст. 1054 ч.1 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки, а в разі якщо позичальником допущено прострочення повернення чергової частини позикодавець має право згідно ст. 1050 ч.2 ЦК України вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому згідно ст. 1048 ЦК України. Згідно ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості та у відповідності до ст. 628 ч.1 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умов, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір у відповідності до ст. 638 ЦК України є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди та згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що перед укладанням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобовязаний повідомити споживача у письмовій формі про: особу та місцезнаходження кредитодавця; кредитні умови, зокрема: мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений, форми його забезпечення, наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобовязаннями споживача, тип відсоткової ставки, суму, на яку кредит може бути виданий, орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора , нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), повязаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту , строк, на який кредит може бути одержаний, варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги, можливість дострокового повернення кредиту та його умови, необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється, податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладніше інформацію, переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Так як, відповідно до п. 7.7 підписаного позичальником кредитного договору, «Умови кредитування відповідно до п.2 ст.11 «Про захист прав споживачів» позичальником отримано до укладання цього договору» то доводи позичальника та поручителя за зустрічними позовами про те, що перед укладанням кредитного договору позичальник не отримував від банку інформацію про умови кредитування є безпідставними, оскільки вони спростовуються письмовими доказами. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу, на підставі чого банк скористався при зверненні до суду своїм правом, як кредитора , вимагати достроково повернення коштів. На підставі ст. 18 ч. 1,2 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими, умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача та відповідно до ст. 19 ч. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється, нечесна підприємницька практика включає: вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману. Враховуючи те, що позичальником та поручителем при зверненні до суду не надано суду доказів того, що на дату підписання кредитного договору існували обставини щодо яких банк навмисно ввів позичальника в оману, які мали істотне значення і обізнаність щодо яких могла вплинути на вчинення позичальником спірного правочину, то вимоги останніх в частині визнання недійсним договору задоволенню не підлягають, так як згідно ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору, яка полягає у визнанні за суб'єктом цивільного права можливості укладати договори (або утримуватись від укладення договорів) і визначати їх зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості, а на момент укладення оспорюваного договору [PERSON] погодилась з усіма його умовами, самостійно обрала валюту кредитування та валюту виконання зобов'язання, що підтверджується її підписом в кредитному договорі та додаткових угод, з урахуванням крім того положень п. 7.2 кредитного договору, згідно якого сторони зафіксували свою згоду з тим, що ними узгоджені усі істотні умови, і зобов'язуються надалі ніяких претензій одна до одної з цього приводу не мати. Вказаний договір відображає повне розуміння сторонами його предмету та інших питань, зазначених в ньому, всі попередні заяви, домовленості чи угоди між сторонами з предмету цього договору анулюються з моменту набрання чинності цим договором в частині, що суперечить умовам цього договору.Укладення між банком та [PERSON] 05.06.2009 року, 22.07.2010 р., 27.09.2010 р. додаткових договорів № 1,2,3 до кредитного договору, яким погоджено додаткові умови договору, також підтверджується волевиявлення позичальника щодо наміру укладання кредитного договору, за яким нею були отримані кредитні кошти на споживчі цілі. Згідно ст. 533 ч.3 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні разрахунків на території України за зобовязаннями допускається також у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом, а тому беручи до уваги, що кредит правомірно наданий в іноземній валюті, то і стягнення за порушення зобовязань за вказаним кредитним договором повинно проводитись у іноземній валюті, в даному випадку в доларах США. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що при укладенні кредитного договору №0031/08/79/СL від 27.06.2008 року [PERSON] діяла вільно, виходячи з власних інтересів прийняла рішення про вибір контрагента та про вступ з ним в договірні відносини, на власний розсуд з банком визначила характер договорів, які вони уклали, їх умови (зміст). При укладенні спірних договорів сторонами були погоджені всі істотні умови договорів. [PERSON] отримавши кредитні кошти в розмірі 15 000 доларів США, користувалась ними, до лютого 2015 року повністю виконувала умови кредитного договору. Оспорюючи дійсність укладеного кредитного договору та додаткових угод до нього, договору поруки та договору іпотеки позивачі за зустрічним позовом, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, не надали суду доказів в підтвердження своїх вимог, у зв'язку з чим заявлені ними позови є необгрунтованим і такими, що не підлягають задоволенню. Разом з тим на підставі ст. 551 ч.3 ЦК України, беручи до уваги подане до суду клопотання про зменшення розміру пені, суд приходить до висновку, що з урахуванням того, що 22.12.2015 р. позичальник згідно ст. 40 ч.1 КЗпП України звільнена з роботи, вона перебуває на обліку в центрі зайнятості, поручитель та позичальник мають на утриманні неповнолітню дитину, а нараховані відсотки фактично відповідають меті надання кредиту, то суд вважає вищезазначені обставини істотними, а тому зменшує суму пені до 3561 грн. 01 коп. У відповідності до ст.88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з [PERSON] та [PERSON] в доход держави.

Outcome: approved