Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить винести рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 101302,58 грн., а також судовий збір, що сплачений позивачем, у розмірі 1014,00 грн. В обґрунтування позову вказується, що 9 липня 2012 року між ПАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53400291640В. Кредитний договір набрав чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою Банку та діє до повного виконання у відповідності до п.9.10. Відповідно до п.п.1.1., 3.1., 3.2., 3.3. кредитного договору, банк надав позичальнику грошові кошти у користування (кредит) в сумі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. під 22% (двадцять два) проценти річних, а позичальник зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням та повернути кредит в строк до 09.07.2017 року або достроково, а також сплатити проценти за користуванням кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені кредитним договором. Згідно з п.2.1. кредитного договору, позичальник зобов'язався використати кредит виключно за таким цільовим призначенням: на споживчі потреби в інтересах сім'ї. У відповідності до п. 5.1.1. кредитного договору, позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме надав позичальнику кредитні кошти. Проте, всупереч вимогам кредитного договору, позичальник не виконує належним чином свої зобов'язання за цим договором. Так, відповідно до п.5.3.1 кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити комісійну винагороду, повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов'язання в порядку та в строки, встановлені цим договором. Пунктом 9.4. Кредитного договору встановлено, що сторони домовились, що будь-яке порушення позичальником умов цього договору повинно розглядатись як істотне порушення цього договору, яке надає право банку в порядку, передбаченому цим договором та/або чинним законодавством України, незалежно від встановлених цим договором строків виконання зобов'язань, вимагати від позичальника дострокового повернення заборгованості за цим договором. Пунктом 7.1. кредитного договору визначено, що у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочки. Станом на 16 жовтня 2013 року загальна сума заборгованості за кредитним договором та розрахунку суми заборгованості становить 101 302 грн., з яких: 85492, 95 грн. - сума поточної заборгованості за кредитом; 4565,16 грн. - сума простроченої заборгованості за кредитом; 26,79 грн. - сума 3 % річних за порушення зобов'язань щодо повернення кредиту (цивільно-правова відповідальність); 3,04 грн. - сума інфляційних витрат за весь час прострочення сплати кредиту; 6671,90 грн. - сума поточної заборгованості за процентами; 1029,26 грн. - сума простроченої заборгованості за процентами за період з 28.09.2013 р. по 16.10.2013 р.; 40,24 грн. - сума 3 % річних за порушення зобов'язань щодо сплати процентів (цивільно-правова відповідальність); 5,26 грн. - сума інфляційних витрат за порушення зобов'язань щодо сплати процентів; 3467,98 грн. - сума пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту в розмірі 0,5 % від суми боргу за кожен день прострочення. Враховуючи наявність заборгованості за кредитним договором, обов'язок позичальника з погашення кредиту, процентів та комісій за користування кредитом, пені, штрафів та інших платежів залишається невиконаним. На підставі викладеного підлягають стягненню з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ БАНК» заборгованість за кредитним договором № R53400291640В від 09.07.2012 року у розмірі 101 302,58 грн., а також 1014,00 грн. сплаченого позивачем судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувшись з заявою про підтримку позову і з проханням про розгляд справи без його участі в судовому засіданні. Також повідомив суду про свою згоду на винесення заочного рішення за умов, передбачених законодавством. Відповідач, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, оскільки це узгоджується з положеннями ст. 224 ЦПК України, і проти чого не заперечує позивач. Проаналізувавши доводи позивача, перевіривши їх доказами, що долучені до справи, суд, з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України щодо обов`язку доказування і подання доказів кожною стороною, дійшов висновку, що позов є правомірним і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 9 липня 2012 року між ПАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53400291640В. Кредитний договір набрав чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою Банку та діє до повного виконання у відповідності до п.9.10. Відповідно до п.п.1.1., 3.1., 3.2., 3.3. кредитного договору, банк надав позичальнику грошові кошти у користування (кредит) в сумі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. під 22% (двадцять два) проценти річних, а позичальник зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням та повернути кредит в строк до 09.07.2017 року або достроково, а також сплатити проценти за користуванням кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені кредитним договором. Згідно з п.2.1. кредитного договору, позичальник зобов'язався використати кредит виключно за таким цільовим призначенням: на споживчі потреби в інтересах сім'ї. У відповідності до п. 5.1.1. кредитного договору, позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме надав позичальнику кредитні кошти. Проте, всупереч вимогам кредитного договору, позичальник не виконує належним чином свої зобов'язання за цим договором. Станом на 16 жовтня 2013 року загальна сума заборгованості за кредитним договором та розрахунку суми заборгованості становить 101 302 грн., з яких: 85492, 95 грн. - сума поточної заборгованості за кредитом; 4565,16 грн. - сума простроченої заборгованості за кредитом; 26,79 грн. - сума 3 % річних за порушення зобов'язань щодо повернення кредиту (цивільно-правова відповідальність); 3,04 грн. - сума інфляційних витрат за весь час прострочення сплати кредиту; 6671,90 грн. - сума поточної заборгованості за процентами; 1029,26 грн. - сума простроченої заборгованості за процентами за період з 28.09.2013 р. по 16.10.2013 р.; 40,24 грн. - сума 3 % річних за порушення зобов'язань щодо сплати процентів (цивільно-правова відповідальність); 5,26 грн. - сума інфляційних витрат за порушення зобов'язань щодо сплати процентів; 3467,98 грн. - сума пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту в розмірі 0,5 % від суми боргу за кожен день прострочення. Враховуючи наявність заборгованості за кредитним договором, обов'язок позичальника з погашення кредиту, процентів та комісій за користування кредитом, пені, штрафів та інших платежів залишається невиконаним. Згідно із ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Виходячи з зазначених положень цивільного законодавства, вимоги позивача є озаконними, обґрунтованими і підлягають задоволенню. Вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь сплаченої суми судового збору, визначеного ним у відсотковому співвідношенні до ціни позову, в розмірі 1014,00 грн., також підлягає задоволенню.

Outcome: approved