Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Донецькобленерго» в особі Відокремленого підрозділу «Макіївський об'єднаний район електричних мереж» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 4 305,93 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі норм Цивільного кодексу України, Закону України «Про електроенергетику» від 16.10.1997р. №575/97-ВР, Житлового кодексу Української РСР, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. №1875-IV, Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357 (далі - ПКЕЕН), Правил улаштування електроустановок (далі - ПУЕ) та іншими нормативно-правовими актами і технічними документами, позивач повинен вносити плату за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Згідно копії особового рахунку [NUMBER] відповідач має заборгованість за спожиту електроенергію, яка виникла за період з 01.01.2006р. по 10.10.2012р. у розмірі 4 305,93 грн., яка ним використовується за адресою: [ADDRESS]. Тому просить позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнав, вказав на те, що заборгованість ним сплачена, що підтверджується відповідними квитанціями. Крім того, зазначив, що позивачем пропущений строк позовної давності, тому просив до спірних правовідносин застосувати термін позовної давності, про що надав письмову заяву. Вислухавши в судовому засіданні сторін, дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов не належить задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідачу - [PERSON] на праві власності належить будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується витягом № 6379526 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.02.2005р. КП «БТІ м. Макіївки». В даному будинку він зареєстрований, що підтверджується копією домової книги. З позивачем ним укладений договір про користування електроенергією за даною адресою від 12.10.2012р. Згідно копії особового рахунку [NUMBER] за будинком рахується заборгованість в сумі 4 305,94 грн. за період з 01.01.2006р. по 10.10.2012р. за спожиту електроенергію. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» від 16.10.1997р. № 575/97-ВР, встановлений обов'язок споживача енергії, зокрема, щодо дотримання умов договору з енергопостачальником. Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р. № 1357, регулюються відносини між громадянами та енергопостачальниками. Ці правила обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Згідно із пунктами 19, 20, 23 цих Правил, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Оплата спожитої електричної енергії здійснюється споживачем шляхом зарахування коштів виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Кошти від застосування штрафних санкцій до споживача, в тому числі пеня за несвоєчасну оплату спожитої електричної енергії, а також плата за надання споживачу додаткових послуг зараховуються на поточний рахунок енергопостачальника. Згідно із п. 42 Правил споживач електричної енергії зобов'язаний, зокрема, оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Разом з тим, згідно наданої позивачем довідки сума заборгованості за період з 01.11.2009р. по 01.12.2012р. (яка входить до спірного періоду) відсутня. Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи те, що відповідачами заявлено про даний строк, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, у зв'язку із пропущенням строків позовної давності. У разі відмови в задоволенні позову судові витрати у відповідності до ст. 88 ЦПК України не стягуються.

Outcome: dismissed