Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом, у якому, просить стягнути з [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором від 24.04.2013 року на загальну суму 77534,68 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON], порушено умови зазначеного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, що призвело до нарахування пені та штрафів, що є предметом позовних вимог. 31.01.2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву та заява про сплив позовної давності, у якій відповідач вказав, що позовні вимоги частково не визнає, оскільки вважає, що у позовній заяві та наданому позивачем розрахунку помилково нараховану суму відсотків, пеню, штрафи, оскільки не надано детального розрахунку заборгованості по відсотках, пені, не наведено математичні формули та алгоритм розрахунку. При підписанні договору сторони погодили розмір відсотків за користування кредитом 30% на рік, однак виходячи з розрахунку заборгованості, позивач нарахував заборгованість по відсотках за користування кредитом з розрахунку 250% на рік, що зумовило також не вірний розрахунок суми штрафу, крім того, відсотки за користування кредитом нараховані не тільки на тіло кредиту, а і на відсотки за користування кредитом, тому відповідач визнає позов у частині стягнення відсотків за користування кредитом у розмірі 9571,48 грн., які нараховані відповідачем тільки на тіло кредиту, а також відповідач визнає позов у частині стягнення штрафу у сумі 824,79 грн. - 5% від суми, яка дорівнює 6924,33 грн. тіла кредиту та 9571,8 грн. нарахованих відповідачем відсотків. Також, позивач просить застосувати наслідки спливу скороченої позовної давності тривалістю 1 рік до вимоги про стягнення пені, та стягнути пеню за період з 13.09.2016 року по 13.09.2019 року у сумі 1200,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, у матеріалах справи міститься клопотання, у якому він просить розглянути справу у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, його представник [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі та вказав, що позов відповідач визнає частково. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. У відповідності до\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується\~ надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1\~ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 2.1.1. Витягу з [PERSON] та Правил надання банківських послуг, які долучені позивачем до матеріалів позовної заяви, вказані умови використання кредитних карт ПАТ КБ Приватбанку, Пам'ятка клієнта/Довідка про умови кредитування, Тарифи на випуск і обслуговування кредитних карт (Тарифи), а також Заява про приєднання до [PERSON] та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, встановлюють правила випуску, обслуговування і використання кредитних карт Банку. [PERSON] регулюють відносини між банком і\~\~клієнтом по випуску і обслуговуванню карт. Банк випускає клієнту картку на основі заяви, належним чином заповненої і підписаної клієнтом. Випуск картки і відкриття рахунку картки здійснюється у випадку прийняття банком позитивного рішення щодо можливості випуску клієнту картки. Клієнт зобов'язується виконувати правила випуску, обслуговування і використання карт банку і за наявності додаткових карт забезпечити виконання правил утримувачами додаткових карт. Згідно п. 2.1.1.2.1 вищевказаного Витягу з [PERSON] та Правил надання банківських послуг, для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам'ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору являється дата отримання картки, вказана у заяві. Як вбачається з матеріалів справи, 24.04.2013 року [PERSON] підписана Анкета-заява про приєднання до [PERSON] та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Згідно інформації, викладеної у вказаній заяві, останній підтвердив, що він погоджується із тим, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 6). Відповідно до ч. 1\~ст. 626 Цивільного кодексу України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 628 Цивільного кодексу України\~визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимог\~ст. 638 Цивільного кодексу України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2\~ст. 639 Цивільного кодексу України\~визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Таким чином, відповідно до [PERSON] та Правил надання банківських послуг, визначено, що [PERSON] та Правила надання банківських послуг, Пам'ятка Клієнта, Тарифи, а також заява про приєднання до [PERSON] та Правил становить укладений Договір про надання банківських послуг. Зважаючи на викладене, між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н від 24.04.2013 року, за яким було надано кредитну картку «Універсальна», із встановленням відновлювального кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 300,00 грн. Відповідно до\~ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з\~ст. 629 Цивільного кодексу України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищевикладене, та з огляду на положення ст. 1054 ЦК України та визнання відповідачем факту користування кредитними коштами в межах кредитного ліміту, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитом у розмірі 6924,33 грн., яка визначена у графі 3 розрахунку заборгованості за договором від 24.04.2013 року, укладеним між ПриватБанком та [PERSON] Як вбачається з витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», відповідачем отримано кредитну картку «Універсальна» з базовою відсотковою ставкою - 2,5% на місяць, - за тратами здійсненими з 01.09.2014 року - 2,9 %; за тратами здійсненими з 01.04.2015 року - 3,6 %, з обов'язковим щомісячним платежем - 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень та не більше залишку заборгованості, з пенею за несвоєчасне погашення заборгованості, де пеня = 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн., пенею = 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше та штрафом - 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. За умовами п.1.1.3.2.3 [PERSON] та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Суд критично відноситься до тверджень сторони позивача про те, що Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено право банку змінювати відсоткову ставку в одноособовому порядку. Так, як вбачається з довідки про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду, було погоджено базову відсоткову ставку на рівні 2,5% на місяць, та за тратами здійсненими з 01.09.2014 року - 2,9 %; за тратами здійсненими з 01.04.2015 року - 3,6 %. За умовами ч.ч. 2, 3\~ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. [PERSON] договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Таким чином, враховуючи, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, зміна фіксованої процентної ставки була здійснена банком без згоди позичальника, з наданих позивачем суду виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, суд позбавлений можливості здійснити розрахунок відсотків, оскільки такий розрахунок потребує спеціальних знань у галузі фінансово-кредитних операцій. Однак, відповідач у відзиві вказав, що він частково визнає позовні вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом у сумі 9571,48 грн., та як вбачається із розрахунку відсотків за користування кредитом, який надав відповідач у відзиві, відповідачем визнано підвищення розміру відсоткової ставки, тому в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, якою встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом підлягають частковому задоволенню та стягненню підлягають відсотки за користування кредитом у сумі 9571,48 грн. Відповідно до\~ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Положенням\~статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» було встановлено пеню за несвоєчасне погашення заборгованості, яка складає 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн., пеня дорівнює 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). Виходячи з предмету позову, Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» пред'явило вимоги до [PERSON] про стягнення штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 [PERSON] та правил надання банківських послуг - 500,00 грн.(фіксована частина); 3668,32 грн. штраф (процентна складова). Відповідач у відзиві просить застосувати наслідки спливу скороченої позовної давності тривалістю 1 рік до вимоги про стягнення пені, та стягнути пеню за період з 13.09.2016 року по 13.09.2019 року у сумі 1200,00 грн. Однак, виходячи зі змісту розрахунку заборгованості за кредитом, позивач просить стягнути з відповідача неустойку, яка складається зі штрафів та не ставить вимогу про стягнення пені. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Відповідно до\~статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За частинами першою, пятою статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Виходячи з того, що суд вважає обґрунтованим стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у сумі 6924,33 грн. та заборгованості за відсотками у сумі 9571,48 грн., тому стягненню також підлягають штрафи у розмірі 500,00 грн.(фіксована частина) та 824,79 грн. процентна складова. Суд не застосовує до вимоги про стягнення штрафів наслідки спливу позовної давності, оскільки така сума штрафу визнана позивачем та, як було вказано вище, в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини другої\~ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 5,6\~ст. 263 ЦПК України\~обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.\~\~Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам\~статті 206 цього Кодексу. Отже, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, по позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню та присуджує до стягнення з відповідача заборгованість за тілом кредиту у сумі 6924,33 грн., 9571,48 грн. відсотків за користування кредитом та 1324,79 грн. штрафів, а всього на загальну суму 17820,60 грн. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 367,74 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial