Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Закарпаттяобленерго» в особі Ужгородського району електричних мереж звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення суми завданих збитків. Позовні вимоги мотивує тим, що відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 р. за № 1357 (ПКЕЕН) та іншими актами цивільного законодавства. «Закарпаттяобленерго», в особі Ужгородського РЕМ та [PERSON] існують договірні відносини, передбачені Законом та ПКЕЕН. Позивачем заведено на відповідачку особовий рахунок, підключено до своєї електромережі його електроустановку (помешкання), до якої безперебійно постачається електрична енергія та щомісячно відправляються відповідачці рахунки на оплату спожитої ним електричної енергії. Відповідачка в свою чергу споживає поставлену їй позивачем електричну енергію. Посилаючись на положення ст. 11 ЦК України, ст.ст. 12, 13 ЦК України, ч. 7 ст. 26 Закону та п. 48 ПКЕЕН, ст. 611 ЦК України позивач зазначає, що у відповідачки внаслідок неналежного виконання передбачених зобовязань, станом на 25.06.2015 р. виникла перед позивачем заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 2742.29 грн. Відповідачка у порядку та строки, вказані в розрахункових документах, в добровільному порядку не здійснила. Ужгородським РЕМ ПАТ «Закарпаттяобленерго» було подано заяву про видачу судового наказу до Ужгородського міськрайонного суду стосовно стягнення з [PERSON] суми боргу за спожиту електроенергію, однак ухвалою Ужгородського міськрайонного суд від 19.01.2015 р. позивачу відмовлено у видачі судового наказу в звязку з тим, що такий за адресою зазначеною в заяві не значиться. На підставі наведеного просить стягнути з [PERSON] суму завданих збитків в розмірі 2742.29 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що договірних відносин з ПАТ «Закарпаттяобленерго» в особі Ужгородського РЕМ вона не має, оскільки жодного договору з позивачем не укладала. Додатково пояснила, що будинок за адресою с. Вовкове, вул. Перемоги, 56, Ужгородського району, зареєстрований за її покійним батьком та протягом тривалого часу за вказаною адресою ніхто не проживає. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 19 січня 2015 року постановлено відмовити у прийняті заяви ПАТ «Закарпаттяобленерго» в особі Ужгородського РЕМ про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] суми заборгованості з підстав, передбачених п. 4 ч. 6 ст. 100 ЦПК України, оскільки остання не значиться за адресою: с. Вовково, вул. Перемоги, 56, Ужгородського району. З долученого позивачем до позовної заяви особового рахунку на імя відповідачки вбачається, що за постачання електричної енергії до будинку № 56 по вул. Перемоги в с. Вовкове їй нарахована заборгованість в сумі 2742.29 грн. за спожиту електричну енергію. Згідно відповіді на запит суду адресно-довідковим підрозділом ГУ ДМС України в Закарпатській області повідомлено, що за відомостями адресно-довідкового підрозділу відповідачка [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [INFO]. Інформацією наданою Середнянською селищною радою згідно довідки від 12.10.2015 р. та листа від 04.03.2016 р., отриманої на запит суду, стверджується, що дійсно в житловому будинку по вул. Перемоги, 56 в с. Вовкове Ужгородського району Закарпатської області на протязі тривалого часу ніхто не проживає. За даними погосподарських книг с. Вовкове в даному житловому будинку останнім був зареєстрований [PERSON], який помер 10.02.2001 р. і на день його смерті у Середнянській селищній раді заповіт від його імені не складався та не посвідчувався. Відповідно до статей\~10,\~60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтями\~58\~і\~59 ЦПК України\~встановлено належність і допустимість доказів. Однак, в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази на підтвердження тієї обставини, що саме відповідачка допустила заборгованість електричної енергії. Наявний у матеріалах справи особовий рахунок не стверджує доводів позивача про здійснення відповідачкою порушення\~ПКЕЕН\~за адресою с. Вовкове, вул. Перемоги, 56, так як було встановлено судом [PERSON] є зареєстрованою за адресою: [INFO]. Та обставина, що відповідачка не проживає за адресою [INFO], також стверджується наданою з Середнянської селищної ради інформацією. Крім цього, у матеріалах справи відсутні докази, що відповідачка є споживачем електричної енергії за адресою, яка зазначена у особовому рахунку, а також докази належності будинку № 56 по вул. Перемоги в смт. Середнє відповідачці. Відповідно до частин 1, 2\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. З аналізу вищенаведеної норми слідує, для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності як відшкодування шкоди (майнової чи моральної), необхідна наявність чотирьох умов відповідальності, а саме: вина відповідача; протиправна поведінка відповідача; наявність шкоди; причинний звязок між протиправною поведінкою та завданою шкодою. Згідно зі ч. 1 та ч. 2\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази на підтвердження тієї обставини, що діями відповідачки [PERSON] позивачу було завдано збитків, а саме відсутні докази її вини, протиправної поведінки, за відсутності яких відсутні підстави для відшкодування майнової шкоди, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed