Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом в якому зазначило, що 28 вересня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 667. На виконання даного договору Позичальник отримав кредит в сумі 6100,00 доларів США, з терміном остаточного погашення не пізніше 28 вересня 2010 року, на споживчі цілі. За користування кредитом, згідно умов договору встановлено плату у розмірі 13,5 % річних. Додатковим договором №1 від 29.09.2008 року до Кредитного договору внесені зміни щодо суми кредиту 4448,38 дол. США,відсоткової ставки 14% та щомісячних платежів 214,63 дол. США. Порядок погашення кредиту визначено у п.1.5. Кредитного договору у відповідності до якого позичальник зобов?язується щомісячно до останнього числа місяця , наступного за звітним , проводити погашення кредиту ануїтентними платежами у сумі 209 дол. США шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань починаючи з 28.10.2007 року на відповідні рахунки позичальника,відкриті у філії Орджонікідзевського відділення № [NUMBER] «Ощадбанк». Останній ануїтентний платіж в рахунок погашення кредиту сплатити нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 28.09.2010 року. Як зазначено у п.1.5 Додаткового договору щомісячний платіж становить 214,63 дол. США. Крім того відповідно до п.5.2. розділу 5 Кредитного договору за порушення взятих на себе зобов?язань по поверненню основної суми Кредиту та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом , комісійних винагород та інших платежів за цим договором позичальник зобов?язується сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,046% від суми платежу за кожний день прострочення. У зв?язку з невиконанням позичальником умов Кредитного договору станом на 20.11.2015 року виникла заборгованість у сумі 367,08( триста шістдесят сім ,08) доларів США ,з них: -Заборгованість за кредитом -182,50 ( сто вісімдесят два ,50) дол.США -Заборгованість за відсотками 154,89 ( сто п?ятдесят чотири ,89) дол..США -Заборгованість 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту 29,69 ( двадцять дев?ять ,69 ) дол. США. -Загальна сума заборгованості за Кредитним договором станом на 20.11.2015 року становить 8750,87 ( вісім тисяч сімсот п?ятдесят грн..87 коп.) по курсу НБУ на 20.11.2015( 2383,9146 за 100 дол.США). В звязку з вищевикладеним ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіально відокремленого без балансового відділення № 10007/0265 філії ЗОУ АТ «Державний ощадний банк України» просить суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі територіально відокремленого без балансового відділення № 10007/0265 філії ЗОУ АТ «Державний ощадний банк України» заборгованість у сумі 367,08( триста шістдесят сім ,08) доларів США , з них: заборгованість за кредитом 182,50 (сто вісімдесят два ,50) дол..США , заборгованість за відсотками-154,89(сто п?ятдесят чотири) дол. США,заборгованість 3% річних від простроченої сум відсотків по кредиту -29,69 (двадцять дев?ять) дол. США. Стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства « Державний ощадний банк України» в особі територіально відокремленого без балансового відділення №10007/0265філії Запорізького обласного управління (69035,м. Запоріжжя, пр. Леніна,149,код ЄДРПОУ00032129) судовий збір у сумі 1218,00 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснивши суду, що відповідач порушив зобовязання за кредитним договором, в зв'язку з чим виникла заборгованість. Просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, пояснивши, що 11 лютого 2013 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя було розглянуто у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії «Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення залишку заборгованості за кредитним договором. Цим рішенням позовні вимоги позивача були задоволені частково, а саме: стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії «Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» суму заборгованості за кредитним договором № 667 від 28.09.2007 року в розмірі 3235,42грн. (що за курсом НБУ є еквівалентом 405,04 доларів США). З зазначеним рішенням позивач не був згоден і подав апеляційну скаргу до Апеляційного суду Запорізької області. Ухвалою Апеляційного суду від 29.05.2013 року рішення суду першої інстанції залишено без змін, тобто апеляційна скарга банку залишена без задоволення. Відповідач вважає, що поданий позов має бути залишений без задоволення оскільки рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 11 лютого 2013 року Запоріжжя, яке набрало законної сили, вже було встановлено, що існування заборгованості за кредитом по кредитному договору № 667 від 28.09.2007 року у сумі 182,50 доларів США свого підтвердження не знайшло, оскільки рішенням суду від 02.11.2009 року було достроково стягнуто всю суму несплаченого кредиту 4018.43 доларів США, відповідно до вимоги банку вказана сума була стягнута у гривневому еквіваленті. Представник позивача пояснив суду, що позивач звертається до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитом по кредитному договору № 667 від 28.09.2007 року у сумі 182,50 доларів США оскільки не погоджується з рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 11 лютого 2013 року Запоріжжя по справі 0814/4040/2012 та ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 29.05.2013 року №22-ц/778/2097/13. Існування будь якої іншої заборгованості представник позивача у суді не довів, та судом не добуто. Розглянувши \~матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, та дослідивши надані сторонами докази суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Законом припускається можливість застосування судової форми захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи зі змісту та розуміння цієї норми Закону слід розуміти , що при тому існувало порушення цього права . Представник позивача у судовому засіданні намагався довести суду, що саме діями відповідача було порушені його права та інтереси. По встановленим ЦПК України нормам ( ст..60 ЦПК України), кожна сторона зобов?язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставах свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 ЦПК України. Згідно ч.3 ст..61 ЦПК України підставами звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст..58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ч.1 ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи ,акти,довідки ,листування службового або особистого характеру або витяги з них , що містять відомості про обставини ,які мають значення для справи. Таким чином банк отримав право на задоволення своїх вимог як кредитодавець . З огляду на викладене, суд вважає, що при зверненні до суду з відповідним позовом позивач припустився невірного способу захисту своїх прав, посилаючись на норми Цивільного кодексу України (ст..526,527,530), оскільки з цих підстав прийнято рішення суду, яке підлягає виконанню. Довести суду обставини щодо неможливості виконання рішення суду від 11.02.2013 року представник позивача не зміг. А посилання представника позивача на той факт , що відповідач не виконує своїх обовязків за кредитним договором не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судом у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 11 лютого 2013 року по справі 0814/4040/2012 було встановлено, що Ленінським районним судом м. Запоріжжя було розглянуто цивільну справу за позовом за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі територіально відокремленого без балансового відділення № 10007/0265 філії ЗОУ АТ « Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості, по якій було винесено рішення від 02.11.2009р. позов було задоволено, відповідно до вимог позову з боржника було стягнуто заборгованість у сумі 31550,98 грн., що за курсом НБУ станом на липень 2009 року становило 4145,39 доларів США. Виконавчий лист на виконання цього рішення суду за заявою банку був виданий 09.04.2010р. Позивач вказує, що рішення суду було виконане 11.01.2012р., коли було перераховано стягнуту за вказаним рішенням суду суму заборгованості. Через зміну курсу валюти, станом на січень 2012 року стягнута за рішенням суду від 02.11.2009р. сума 31550,98 грн. була еквівалентною 3948,39 доларам США і була недостатньою для придбання 4145,39 доларів США. Різниця, що утворилася внаслідок цього, становить 182,50 доларів США, яку банк визначив як заборгованість за кредитом. Суд дійшов висновку, що існування заборгованості за кредитом у сумі 182,50 доларів США свого підтвердження не знайшло, оскільки рішенням суду від 02.11.2009р. було достроково стягнуто всю суму несплаченого кредиту - 4018,43 доларів США, відповідно до вимоги банку вказана сума була стягнута у гривневому еквіваленті. Обґрунтування цієї вимоги різницею курсу валюти не відповідає вимогам закону. Невиконання грошового зобовязання не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. Щодо заборгованості по процентам, судом встановлено, що відповідно до п. 1.6.1 договору проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. Оскільки існування заборгованості за кредитом у сумі 182,50 доларів США судом не встановлено, тому вимоги про стягнення заборгованості за відсотками та 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту є безпідставними. Відповідно до ст.. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що заявлені банком позовні вимоги не ґрунтуються на законі, а тому не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed