Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 25 квітня 2013 року між Банком та [PERSON] був укладений договір, згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 1300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 27,60 процентів на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказуючи, що у звязку з невиконанням відповідачем належним чином умов договору у неї станом на 30 вересня 2016 року виникла заборгованість в розмірі 19154 грн 14 коп., позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, однак подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи, просив справу розглядати без його участі. Відповідач у судове засідання не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомляла, заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала. Враховуючи, що в судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України не здійснювалося. За згодою представника позивача та відповідно до вимог статті 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та його належить задовольнити. Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом статтей 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у встановлений в зобовязанні строк (термін) його виконання. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до умов анкети-заяви [PERSON] від 25 квітня 2013 року Банк надав останній кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом відповідних процентів на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 5-7). Анкета-заява про приєднання (частина 1 статті 634 ЦК України), умови та правила надання банківських послуг, а також тарифи становлять між сторонами договір про надання банківських послуг. Відповідач, підписавши вищевказану анкету-заяву, підтвердила факт укладення між нею та Банком кредитного договору та те, що ознайомлена і згідна з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами Банку. Зазначені обставини свідчать про те, що між сторонами виникли договірні зобовязання, які випливають із кредитного договору. Відповідач [PERSON] взяті на себе за договором зобовязання відповідно до вимог статті 526 ЦК України належним чином не виконала, внаслідок чого у неї станом на 30 вересня 2016 року виникла заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 19154,14 грн, з яких: заборгованість за кредитом 1364,39 грн; заборгованість по процентах за користування кредитом 13301,46 грн; заборгованість за комісією 3100 грн; штрафи: 500 грн (фіксована частина), 888,29 грн (процентна складова) (а.с. 4). За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, та відповідно до зазначених норм матеріального права суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, оскільки остання порушила його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобовязань, а саме в простроченні платежів згідно з умовами договору та неповерненні кредитних коштів. Відповідно до статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 1378 грн. На підставі викладеного, статей 526, 530, 1054 ЦК України та

Outcome: approved