Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПРИВАТБАНК звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12 травня 2010 року, відповідачці був наданий кредит в розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з умовою сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік, що нараховується на суму залишку заборгованості. При укладенні договору [PERSON] погодилась, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», складає договір. У випадку порушення строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, відповідачка зобовязалася сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Банк виконав свої зобовязання за договором, надавши відповідачці кредит. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідачка станом на 06.07.2016 року має заборгованість в розмірі 15765 грн. 79 коп., яка складається з наступного: 7676 грн. 36 коп. - заборгованість по кредиту; 6012 грн. 49 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 850 грн. 00 коп. - заборгованість по пені та комісії; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 726 грн. 94 коп. - штраф (відсоткова складова). Тому, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором та витрати, повязані з розглядом справи в суді. В судове засідання представник позивача не зявився, але надіслав до суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить слухати справу у його відсутності, не заперечуючи проти прийняття заочного рішення. Відповідачка в судове засідання повторно не зявилася, хоч про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. На підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності належним чином повідомленої відповідачки та за погодженням з позивачем приймає заочне рішення у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Даний спір між сторонами виник з цивільних правовідносин, які регулюються ст. ст. 526, 527, 1054 та ст.1048, 1049, 1050 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» надав кредит в сумі 8000 грн. [PERSON], у відповідності з укладеним між ними кредитним договором б/н від 12.05.2010 року зі сплатою відсотків у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.11-37). Відповідно до цього кредитного договору, відповідачка зобовязувалася повністю його повернути в установлений термін та сплатити відсотки і комісію за його користування. З розрахунків позивача (а.с.5-10) вбачається, що заборгованість по кредитному договору станом на 06.07.2016 року становить 15765 грн.79 коп. з яких: 7676грн. 36 коп. заборгованість за кредитом; 6012 грн. 49 коп. заборгованість по процентах за користуванням кредитом; 850 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф - фіксована частина, 726 грн. 94 коп. штраф процентна складова . Вказаний розрахунок відповідачкою не спростований у відповідності до ст. 60 ЦПК України, а тому не викликає сумніву у суду. Відповідно до ст. 526 та ст. 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст. 610 - 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі зібраних доказів, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушеними, тому підлягають захисту, а позовні вимоги - задоволенню. Також, суд вважає необхідним, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати, повязані з розглядом даної справи, в сумі 1378 грн., сплачені позивачем по платіжним дорученням № PROM6BFHPI від 16.08.2016 року (а.с.2). На підставі викладеного,

Outcome: approved