Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» в особі відділення ПАТ КБ «Надра» Ужгородського РУ звернулося до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що 28 квітня 2007 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7-2007/840-МК/7, згідно якого банк надав йому у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 40000,00 доларів США, а позичальник взяв на себе зобов'язання з повернення отриманого кредиту, сплати відсотків за його користування у розмірі 14,5% річних. Згідно умов договору [PERSON] зобов'язався повертати кредит та сплачувати передбачені договором платежі шляхом щомісячного внесення на рахунок банку мінімально необхідного платежу по 933,00 доларів США згідно графіку з кінцевим терміном повернення кредиту 27 квітня 2012 року. Крім цього, з метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань, 28 квітня 2007 року між ним та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого остання поручилася перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, а саме повернути до 27 квітня 2012 року кредит у сумі 40000,00 доларів США, сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 14,5% річних (із розрахунку фактичної кількості днів у періоді (28-29-30-31/360) та сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня). Однак [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка станом на 12 червня 2012 року складає 75722,73 доларів США, з яких: 33248,04 доларів США - заборгованість по кредиту; 20845,75 доларів США - заборгованість по відсотках; 8068,67 доларів США - пеня за порушення строку сплати платежу; 13560,27 доларів США - штраф. Оскільки відповідачі на претензійний лист з вимогою повернення кредитних коштів, сплати відсотків, щомісячної комісії та пені ніяким чином не відреагували, жодних заходів по погашенню заборгованості не вжили, тому просить позов задовольнити. У судове засідання представник позивача Бомбушкар С.П. не з'явився, однак подав заяву, у якій просить у разі неявки відповідачів у судове засідання справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Також ним було подано заперечення на висновок експерта №15/227 від 19 квітня 2013 року, у якому він просить виключити вказаний висновок з числа доказів і розглядати справу на підставі інших наявних доказів, оскільки при призначенні та проведенні експертизи не були дотримані принципи законності, незалежності, об'єктивності і повноти дослідження, передбачені Законом України «Про судову експертизу», висновок експерта побудований на дослідженні недостатніх по кількості і недостовірних зразків підпису [PERSON] (об'єктів дослідження), а у зв'язку з ненаданням експерту додаткових матеріалів останній повинен був повідомити суд про неможливість надання висновку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки не повідомили, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 28 квітня 2007 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір №7-2007/840-МК/7, згідно з умовами якого банк надав йому грошові кошти в сумі 40000 доларів США (кредит) на придбання автомобілю сідлового тягача категорії Е - Iveko 440T 42 1998 р.в., білого кольору та напівпричіпу бортового E-Schwarzmuller 1997 р.в., червоного кольору, строком по 27 квітня 2012 року включно, зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 14,5% річних, що обчислюється виходячи з того, що у році 360 днів (а.с. 5-7). Також встановлено, що [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання за кредитним договором №7-2007/840-МК/7 від 28 квітня 2007 року, а саме не проводив щомісячні платежі для погашення заборгованості за кредитом, у зв'язку з чим у такого станом на 12 червня 2012 року виникла заборгованість у розмірі 75722,73 доларів США, що по офіційному курсу НБУ становить 605213,92 грн., з яких 33248,04 доларів США, що становить 265734,96 грн. - заборгованість по кредиту, 20845,75 доларів США, що становить 166609,66 грн. - заборгованість по відсотках, 8068,67 доларів США, що становить 64488,84 грн. - пеня за порушення строків сплати платежів, 13560,27 доларів США, що становить 108380,46 грн. - штраф (а.с. 14-15). Правовідносини між сторонами випливають із зобов'язань, що виникають внаслідок договору, які врегульовані нормами Глави 48 ЦК України, зокрема згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно п.п. 6.1.1, 6.1.2 кредитного договору №7-2007/840-МК/7 від 28 квітня 2007 року, [PERSON] зобов'язався використати кредит на передбачені цим договором цілі та відповідно до цього договору (графіку) повернути кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом, а у випадках, передбачених цим договором, також сплатити неустойку та відшкодувати завдані банку збитки. Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо він своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] є обґрунтованим. Що стосується позовної вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] (поручителя) як солідарного боржника, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 554 ч. 1 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Так, у матеріалах справи наявний договір поруки від 28 квітня 2007 року, укладений між позивачем та відповідачкою [PERSON], згідно з умовами якого остання поручилася перед кредитором за належне виконання [PERSON] кредитного договору №7-2007/840-МК/7 від 28 квітня 2007 року, у тому числі повернути до 27 квітня 2012 року кредит у сумі 40000,00 доларів США, сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 14,5% річних та сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня) (а.с. 79-80). Разом з цим, згідно висновку експерта №15/227 від 19 квітня 2013 року, підписи від імені [PERSON] у договорі поруки від 28 квітня 2007 року виконані не громадянкою [PERSON], а іншою особою (а.с. 90-94). Отже, за таких обставин, суд вважає, що вимога до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, як солідарного боржника, задоволенню не підлягає. Заперечення представника позивача на висновок експерта суд до уваги не приймає, оскільки такі є необґрунтованими та носять суб'єктивний характер. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача [PERSON], що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial