Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» 26 серпня 2016 року звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 22 листопада 2006 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № DNHDGK00000362, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 18 690,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21 листопада 2016 року. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцем після смерті позичальника [PERSON] є [PERSON]. 12 вересня 2015 року позивачем була направлена претензія кредитора до Другої дніпропетровської нотаріальної контори. 29 вересня 2015 року позивачем була отримана відповідь Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори, в якій зазначено, що претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Міхеєвої Т.М., за місцем заведення спадкової справи. 12 грудня 2015 року до [PERSON], як до спадкоємця після смерті [PERSON], було направлено лист-претензію, але ніяких дій не було виконано. Оскільки, відповідач добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач змушений був звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № DNHDGK00000362 від 22 листопада 2006 року, яка складається з: заборгованість за кредитом 5 056,68 доларів США та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила застосувати строки позовної давності на пред'явлення вимоги до спадкоємців позичальника. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив застосувати строки позовної давності на пред'явлення вимоги до спадкоємців позичальника, участі в судових дебатах не приймав, про день місце та час судового розгляду повідомлений належним чином. Суд, вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 22 листопада 2006 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № DNHDGK00000362, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 18 690,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21 листопада 2016 року. /а.с. 8-9/ [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого 19 березня 2010 року відділом реєстрації смерті Дніпропетровського управління юстиції, актовий запис № 1998. /а.с. 12/ 21 серпня 2015 року позивачем була направлена претензія кредитора до Другої дніпропетровської нотаріальної контори. /а.с. 16/ Згідно відповіді від 19 вересня 2015 року № 3467/0116 Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора повідомляє, що спадкова справа після смерті [PERSON], померлого [INFO], заведена у приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Міхеєвої Т.М., претензію кредитора направлена до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Міхеєвої Т.М. /а.с. 17/ Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Міхеєва Т.М. направила ПАТ КБ «Приватбанк» лист, згідно якого повідомлено, що претензія кредитора залучена до матеріалів спадкової справи та спадкоємець [PERSON], померлого [INFO] повідомлений про претензію кредитора ПАТ КБ «Приватбанк», шляхом надсилання йому листа з ксерокопією претензії кредитора. В наданні відомостей, які є нотаріальною таємницею було відмовлено. /а.с. 18/ 04 грудня 2015 року до [PERSON], як до спадкоємця після смерті [PERSON], ПАТ КБ «Приватбанк» направив лист-претензію. /а.с. 19/ Згідно матеріалів спадкової справи № 691/2010 після смерті [PERSON], померлого [INFO] з заявою про прийняття спадщини звернулась 08 вересня 2010 року [PERSON]. 08 вересня 2010 року з заявою про відмову від спадщини звернулась [PERSON]. /а.с. 37/ Згідно розрахунку заборгованості кредитним договором № DNHDGK00000362 від 22 листопада 2006 року станом на 24 червня 2016 року заборгованість за кредитом складає 5 056,68 доларів США. /а.с. 3-6/ 06 травня 2010 року [PERSON] зверталась до ПАТ КБ «Приватбанк» з заявою з проханням провести перерахунок по кредитному договору № DNHDGK00000362 від 22 листопада 2006 року у зв'язку із смертю [PERSON], померлого [INFO]. /а.с. 116/ Згідно відповіді ПАТ КБ «Приватбанк» від 18 серпня 2010 року на звернення [PERSON] для підготовки всіх необхідних документів та укладення договорів з переоформлення кредиту № DNHDGK00000362 від 22 листопада 2006 року необхідно звернутись до ПАТ КБ «Приватбанк» за адресою: 49030, м. Дніпропетровськ, вул. Рогальова, 12. /а.с. 119/ З відповіді ЗАТ СК «Інгострах» від 30 вересня 2010 року № 2439, яку надано [PERSON] вбачається, що страхова компанія «Інгострах» розглянула заяву від 28 травня 2010 року про виплату страхового відшкодування по страховому випадку від [INFO], в результаті якого наступила смерть [PERSON], застрахованого по Договору особистого страхування № DNHDLK00025464 від 22 листопада 2006 року визнали смерть застрахованої особи такою, що не є страховим випадком по договору особистого страхування; у виплаті страхового відшкодування відмовлено. /а.с. 120/ Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою про застосування строків позовної давності на пред'явлення вимоги до спадкоємців позичальника. Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України. Оскільки зі смертю боржника зобов'язання по поверненню заборгованості за кредитними зобов'язаннями включаються до складу спадщини, то підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємця. Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в ;межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право, а не є строком позовної давності. Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року справа № 6-33цс/15 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Зокрема, ст. 1281 ЦК України передбачено пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців. Частиною 2 ст. 1281 ЦК України передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від дня настання строку вимоги. Із матеріалів справи вбачається, що позивачу ПАТ КБ «Приватбанк» про смерть позичальника [PERSON], померлого [INFO] стало відомо 06 травня 2010 року з заяви [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України позивачу було надано право протягом шести місяців від настання строку вимоги, тобто до грудня 2010 року звернутися до суду з даним позовом до спадкоємця [PERSON] - [PERSON], проте позивач не скористався своїм правом у визначений законом строк. Однак, в порушення строку, визначеного ч. 2 ст. 1281 ЦК України, позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення богу за кредитом спадкодавця 26 серпня 2016 року. Відповідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою цієї статті, позбавляється права вимоги. З урахуванням того, що позивач пред'явив вимоги до спадкоємця, що прийняла спадщину, з порушенням строків, встановлених статтею 1281 ЦК України, що згідно з частиною четвертою цієї норми позбавляє його права вимоги до спадкоємців, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця необхідно відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд враховує, що позивач від сплати судових витрат не звільнений, його позовні вимоги не підлягають задоволенню, у зв'язку з чим відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed