Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 14426,56 дол.США, що в гривневому еквіваленті становить 361962,39 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 18.03.2008 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] укладено кредитний договір №15КН-Т4 та договори траншів. Згідно даного договору ПАТКБ ПриватБанк зобовязався надати відповідачу [PERSON]В кредит у розмірі 50000,00 дол.США на термін до 17.03.2018 року, а відповідач зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. В забезпечення виконання зобовязань відповідачем [PERSON] за кредитним договором № 15 КН між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель зобовязується нести солідарну відповідальність за виконання позичальником обовязків перед позивачем, що випливають з договору кредиту. Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 50000,00 дол. США, а відповідач [PERSON] за вказаним кредитним договором зобов'язання належним чином не виконувала, в результаті чого станом на 02.06.2016 року має заборгованість в сумі 24\~730,05 дол. США, що за курсом 25.09 відповідно до службового розпорядження НБУ від 02.06.2016 року складає 361962,39 грн., і яка складається із заборгованості по процентам за користування кредитом 6754,80 дол. США, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 7671,76 дол. США; пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 10 303,49 дол. США. Однак законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, позивач визначив, що заборгованість до стягнення становить 14\~426,56 дол. США, що за курсом 25.09 відповідно до службового розпорядження НБУ від 02.06.2016 року становить 361962,39 грн., і яка складається із заборгованості по процентам за користування кредитом 6754,80 дол. США, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 7671,76 дол. США. В звязку з цим позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 14426,56 дол. США, що за курсом НБУ від 02.06.2016 року складає 361962,39 грн., і яка складається із заборгованості по процентам за користування кредитом 6754,80 дол. США, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 7671,76 дол. США, а також судові витрати в сумі 5429,44 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить вимоги банку задовільнити, а справу розглядати без його участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання в судове засідання не зявилися з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлені завчасно і належним чином, про що свідчать поштові розписки. При причини неявки чи слухання справи в їх відсутність заяви суду не подавали. Сторони, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається по останньому відомому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За письмової згоди представника позивача суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 18.03.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір №15КН та договори траншів, згідно з умовами якого остання отримала від позивача кредит в розмірі 50000 дол.США на термін до 17.03.2018 року. (а.с.7) та зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до п.2.1.1 кредитного договору № 15 КН від 18.03.2008 року банк зобовязується надати кредит шляхом видачі готівки через касу, у вигляді траншів кредиту, сукупна величина сальдо по яких не буде перевищувати суму, обумовлену п.1.2 даного договору, за умови виконання позичальником зобовязань, передбачених п.2.2.10 даного договору (а.с.11). 18.03.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про видачу траншу № 15КН-Т1. Згідно п.1.2 даного договору сума траншу кредиту становить 25000,00 (двадцять пять тисяч) доларів США (а.с.13 (зворот)-14). 27.06.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про видачу траншу № 15КН-Т2. Згідно п.1.2 даного договору сума траншу кредиту становить 10000,00 (десять пять тисяч) доларів США (а.с.15 (зворот)-16). 17.07.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про видачу траншу № 15КН-Т3. Згідно п.1.2 даного договору сума траншу кредиту становить 6000,00 (шість тисяч) доларів США (а.с.17 (зворот)-18). 29.09.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про видачу траншу № 15КН-Т4. Згідно п.1.2 даного договору сума траншу кредиту становить 8000,00 (вісім тисяч) доларів США. (а.с.19 (зворот) 20). Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 50000,00 дол. США. 18.03.2008 року для забезпечення повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитом, сплати винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодовування збитків було укладено договір поруки між позивачем і відповідачем [PERSON] (а.с.21) Як вбачається із договору поруки відповідач [PERSON] взяв на себе зобовязання відповідати перед кредитором як солідарний боржник за своєчасне і повне виконання зобовязань відповідачем [PERSON] за кредитним договором. Згідно із ст. 554 ч. 1 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Стаття 554 ч.2 ЦК України передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, [PERSON] належно їх не виконувала, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 02.06.2016 року, згідно якого заборгованість по кредиту становить загалом 24\~730,05 дол.США, в тому числі: - заборгованість по кредиту 6754,80 дол.США, - заборгованість по процентам за користування кредитом 7671,76 дол.США, - пеня за несвоєчасне погашення платежів 10303,49 дол.США. Однак, позивач посилається, що він, як кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 14\~426,56 дол. США, що за курсом 25.09 відповідно до службового розпорядження НБУ від 02.06.2016 року складає 361962,39 грн., і яка складається із: - заборгованості по процентам за користування кредитом 6754,80 дол. США; - заборгованості по відсоткам за користування кредитом 7671,76 дол. США. Відповідно до наведених розрахунків вбачається, що відповідачем [PERSON] порушено терміни сплати кредиту та процентів по кредитному договору. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Виходячи із зазначеного, відповідачі зобовязані погасити заборгованість за кредитом, тому суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Тому суд, оцінюючи всі докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів також слід стягнути судові витрати по справі згідно поданих квитанцій. На підставі наведеного ст.ст.20, 203, 207, 215-217, 236, 526, 530, 536, 551, 553, 554, 589, 610, 611, 1054 ЦК України,

Outcome: approved