Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (далі по тексту ПАТ «ВТБ Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений договір № R53100486961B від 18.11.2013 року, згідно з яким Банк надав відповідачу грошові кошти в розмірі 50000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10.00%, а відповідач зобов'язаний повернути кредит не пізніше 18.11.2016 року. Свої зобов'язання Банк належним чином виконав, оскільки відповідачем не були виконані зобов'язання, встановлені Кредитним договором, ПАТ «ВТБ Банк» просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість, яка станом на 20.02.2014 року складає 54988,31 грн., з яких: сума поточної заборгованості за кредитом - 46387,56 грн., сума простроченої заборгованості за кредитом - 3612,35 грн., сума простроченої заборгованості по сплаті процентів - 1258,96 грн.; сума простроченої заборгованості по комісії за управління кредитом - 2535,00 грн., сума пені нарахована за несвоєчасну сплату тіла кредитів та процентів в розмірі 0,5% від суми боргу за кожен день прострочення - 1194,35 грн. 05.09.2014 року до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій зазначено, що позовні вимоги останній підтримує у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує та просить стягнути з відповідача витрати за оголошення в газеті в розмірі 420,00 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце судового розгляду судом повідомлений за останнім відомим місцем проживання та шляхом розміщення друкованого оголошення у пресі - газеті «Урядовий кур'єр», у зв'язку з чим, суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача, згідно вимог ч.9 ст.74 ЦПК України, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 18.11.2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № R53100486961B, відповідно до умов якого ПАТ «ВТБ Банк» надав відповідачу грошові кошти в сумі 50000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №32476 від 18.11.2013 року (а.с.13-15, 20-22, 12). Відповідно до 4.1 Кредитного договору, кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Згідно з п.3 Кредитного договору, позичальник зобов'язується використати кредит виключно за таким цільовим призначенням: на спожиті потреби в інтересах сім'ї. Пунктами 4.3, 4.5 Кредитного договору, кредит повертається, проценти та комісія сплачується позичальником 12 числа кожного місяця у відповідності до графіка, який є невід'ємною частиною цього договору та включає в себе в суму щомісячних платежів по поверненню кредиту, сплати процентів, комісійних винагород, інших супутніх платежів, розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки. Відповідно до п.4.7 Кредитного договору, за наявності прострочення виконання позичальником зобов'язань за договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів, у т.ч. відшкодування витрат та збитків Банку, пов'язаних з неналежним виконанням позичальником умов договору. Згідно з п. 5.1 Кредитного договору, у разі прострочення позичальником зобов'язань з поверненням кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору, позичальник зобов'язаний сплатити на користь Банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені Кредитним договором не виконує. Позивач звертався до [PERSON] з листом-вимогою про погашення заборгованості, однак відповідач ніяких дій щодо погашення заборгованості по кредиту не вчинив. (а.с.9). Станом на 03 червня 2013 року у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі, що складає 54988,31 грн., з яких: сума поточної заборгованості за кредитом - 46387,56 грн., сума простроченої заборгованості за кредитом - 3612,35 грн., сума простроченої заборгованості по сплаті процентів - 1258,96 грн.; сума простроченої заборгованості по комісії за управління кредитом - 2535,00 грн., сума пені нарахована за несвоєчасну сплату тіла кредитів та процентів в розмірі 0,5% від суми боргу за кожен день прострочення - 1194,35 грн (а.с.5-8). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити, а саме: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 54988,31 грн. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати за оголошення в газеті в розмірі 420,00 грн та по сплаті судового збору в розмірі 549,88 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved