Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку» звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 26 липня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ICKGMCUI.44403.003, за умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 2000 гривень 00 копійок у вигляді відновлювальної кредитної лінії на рахунок [NUMBER], який було відкрито раніше, зі сплатою 36 % річних за користування кредитом, крім пільгового періоду, процентна ставка в період якого складає 0,0001% річних. [PERSON] в період дії кредитного договору не дотримувалася його умов, внаслідок чого, станом на 24 грудня 2015 року в неї перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 8794 гривні 88 копійок, з яких: 1435 грн. 25 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, 2282 грн. 82 коп. - прострочена заборгованість по сплаті процентів, 5076 грн. 81 коп. - пеня. Посилаючись на неналежне виконання [PERSON] кредитних зобов'язань, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 8794 грн. 88 коп., а також судові витрати зі сплати судового збору. В судове засідання представник позивача Жегулін Ю.М. не з'явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, письмових заперечень проти позову не надала. Враховуючи умови, встановлені ч.1 ст.224 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 липня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ICKGMCUI.44403.003, за умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 2000 гривень 00 копійок у вигляді відновлювальної кредитної лінії на рахунок [NUMBER], який було відкрито раніше, зі сплатою 36 % річних за користування кредитом, крім пільгового періоду, процентна ставка в період якого складає 0,0001% річних. Відповідно до п. 3.2 кредитного договору договір вступає в силу із моменту підписання його сторонами і діє протягом 3 років, але будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. У разі закінчення терміну дії договору, при відсутності письмової заяви позичальника про розірвання кредитного договору та простроченої заборгованості за договором договір вважається продовженим на той же строк. Встановлено, що в період дії кредитного договору відповідач [PERSON] не дотримувалася його умов, внаслідок чого, станом на 24 грудня 2015 року в неї перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 8794 гривні 88 копійок, з яких: 1435 грн. 25 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, 2282 грн. 82 коп. - прострочена заборгованість по сплаті процентів, 5076 грн. 81 коп. - пеня. В обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором позивач надав відповідний розрахунок, правильність якого була перевірена судом підчас розгляду справи. Розрахунок заборгованості відповідає умовам договору. За змістом ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст.ст. 549 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені). Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач взятих на себе зобов'язань належним чином не виконав, суд знаходить позовні вимоги ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved