Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариствокомерційний банк «Приватбанк» (далі за текстом позивач) звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області суду з позовною заявою до [PERSON]\~(далі за текстом відповідач) про передачу предмету застави\~в заклад, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № GOAWA092380067 від 26.12.2007 року відповідач 26.12.2007 року отримав кредит у розмірі 15 841.87 доларів США, зобовязавшись сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.12.2014 року. Позивач зобов'язання за вказаним кредитним договором перед відповідачем виконав в повному обсязі, надав кредитні кошти у розмірі, передбаченому кредитним договором. При цьому відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, тобто\~зобов'язання за кредитним договором не виконав. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач і відповідач 26.12.2007 р. уклали договір застави рухомого майна. Згідно з договором застави відповідач надав в заставу автомобіль СНЕRУ, модель: AMULET А15, рік випуску: 2007 р., тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: LVVDA11B18D017260, реєстраційний номер: АН 4064 СО, що належить йому на праві приватної власності. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.02.2012 року звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № GOAWA092380067 від 26.12.2007 року на предмет застави: автомобіль СНЕRУ, модель: AMULET А15, рік випуску: 2007 р., тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: LVVDA11B18D017260, реєстраційний номер: АН 4064 СО, що належить на праві приватної власності [PERSON], шляхом його продажу банком. Тому позивач просить вилучити у відповідача та передати в заклад ПАТ комерційний банк «Приватбанк» згаданий предмет застави. В судовому засіданні представник позивача наполягав на позові\~та просив позовні вимоги задовольнити\~у повному\~обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні докази набрання рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.02.2012 року, яким звернуто стягнення на автомобіль відповідача, законної сили та відкриття виконавчого провадження за цим судовим рішенням з приводу його примусового виконання, а також відсутність в матеріалах справи підтвердження факту реєстрації даного предмета застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Представник відповідача також стверджував про порушення позивачем встановленого договором застави рухомого майна від 26.12.2007 року порядку передачі предмета застави в заклад банку, обумовленого необхідністю пред`явлення позивачем письмової вимоги відповідачу про наявність у нього заборгованості перед позивачем та передачі у зв`язку з цим предмета застави в заклад за актом приймання-передачі. Суд вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно з кредитним договором GOAWA092380068 від 26.12.2007 року відповідач\~отримав кредит від позивача у розмірі 15 841,87 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі\~11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.12.2014 року (а.с.10-12). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач і відповідач 26.12.2007 року уклали договір застави рухомого майна, за яким відповідач надав в заставу автомобіль СНЕRУ, модель: AMULET А15, рік випуску: 2007 р., тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: LVVDA11B18D017260, реєстраційний номер: АН 4064 СО, що належить йому на праві власності (а.с.14-16). Позивач свої обов`язки за кредитним договором GOAWA092380068 від 26.12.2007 року щодо надання відповідачу грошових коштів в кредит на придбання автомобіля СНЕRУ виконав, що підтверджується ордером про надання кредиту від 27.12.2007 року та заявою на видачу готівки № 12 від 27.12.2007 року (а.с.17). Однак відповідач не здійснює погашення кредиту за кредитним договором GOAWA092380068 від 26.12.2007 року, про що свідчить розрахунок його заборгованості за кредитним договором GOAWA092380068 від 26.12.2007 року (а.с.7,8). Згідно з ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 44 Закону України «Про заставу» заклад - застава рухомого майна, при якій майно, що складає предмет застави, передається заставодавцем у володіння заставодержателя. За угодою заставодержателя із заставодавцем предмет застави може бути залишено у заставодавця під замком та печаткою заставодержателя (тверда застава). Індивідуально визначена річ може бути залишена у заставодавця з накладенням знаків, які засвідчують заставу. Правила цього розділу поширюються на тверду заставу у випадках, коли її застосування не суперечить суті відносин заставодержателя з заставодавцем при такій заставі. Відповідно до ч. 1 ст.584 ЦК України у договорі застави визначаються суть, розмір і строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, подається опис предмета застави, а також визначаються інші умови, погоджені сторонами договору. Згідно з п.17.9 договору застави рухомого майна (а.с.15) у випадку порушення заставодавцем будь-якого із зобовязань за кредитним договором заставодавець зобовязаний доставити предмет застави за адресою, зазначеною у п.34.8 цього договору, у строк 7 днів з моменту предявлення заставодержателем письмової вимоги з вказівкою суми заборгованості, строку сплати якої настав (у т.ч. по кредиту, відсоткам, іншим платежам), а також неустойки та передати предмет застави заставодержателю в заклад по акту приймання-передачі, який підписується сторонами. В іншому випадку заставодавець надає право заставодержателю здійснити доставку предмета застави за вказаною адресою для забезпечення його схоронності у володінні заставодержателя як своїми силами, так і на договірних умовах з третіми особами. Витрати, повязані з доставкою предмету застави, несе заставодавець. При цьому предмет застави вважається таким, що знаходиться в закладі у заставодержателя. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В порушення ч.1 ст.60 ЦПК України позивачем не доведено виконання положень п.17.9 договору застави рухомого майна в частині пред`явлення ним відповідачу письмової вимоги з вказівкою суми заборгованості, термін сплати якої настав, та обов`язку передати йому предмет застави в заклад по акту приймання-передачі. Тобто позивачем не доведено належне виконання ним умов договору застави, які передбачають порядок передачі предмета застави в заклад, що обумовлює відсутність підстав для задоволення позову про передачу предмету застави\~в заклад. Крім того, позивачем не доведено факт набрання законної сили рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.02.2012 року, за яким звернуто стягнення на автомобіль відповідача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. У зв`язку з викладеним, приймаючи до уваги встановлені судом обставини та відповідні ним спірні правовідносини, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed