Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачами взятих на себе кредитних зобовязань. Зі змісту позовної заяви вбачається, що 11.02.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 206503-СRED, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у сумі 50000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, комісії та інших витрат до 11.02.2010 р. Також 11.02.2008 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки у якості забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором. Між тим, відповідач [PERSON] належним чином не виконала зобовязання за вказаним кредитним договором, тому станом на 27.03.2016 року утворилась заборгованість у загальній сумі 165654,07 грн., яка складається з: 29799,88\~грн. заборгованості за кредитом та 135854,19\~грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом. Від цієї суми заборгованості підлягає відрахуванню сума, що була стягнута з відповідачів рішеннями Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2010 р. та від 04.07.2011 р., різниця становить 47185,30 грн. Також відповідно до умов кредитного договору з відповідачів підлягають стягненню штрафи, розмір яких складає:\~250 грн.\~(фіксована частина) та 2359,27\~грн.\~(процентна складова). Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідача [PERSON], якими суттєво порушуються законні права кредитора, [PERSON] просить суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку зазначену у позові заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 49794,56 грн., а також судовий збір - 1378 грн., сплачений при зверненні до суду. Представник позивача, повідомлений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про підтримку позовних вимог та про розгляд справи у його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі, повідомлені про час і місце судового розгляду належним чином, повторно в судове засідання не зявились, не повідомивши причини неявки. Від них не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності, тому суд за згодою представника позивача вважає можливим вирішити справу за правилами ч. 1 ст. 224 ЦПК України за відсутності відповідачів, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог установив наступне. Відповідно до положень статті 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України цивільно-правовий договір визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Приписами частини 1 статті 1054 цього Кодексу визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 11.02.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 206503-СRED, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у сумі 50000 грн. Строк повного погашення кредиту 11.02.2010 р. в порядку та на умовах, передбачених Графіком погашення кредиту і процентів, що є додатком до кредитного договору. Позичальник зобовязалась повернути отриманий кредит, сплатити відсотки, штрафи, пені та винагороди у строки та обсязі, встановленими договором (а.с.\~8). Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з норми статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначений кредитний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою Банку та особисто відповідачем [PERSON] Зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі положень статті 629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами. Свої зобовязання за кредитним договором [PERSON] виконав належним чином, позичальник отримав вказану в договорі суму грошових коштів, що підтверджено документально. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що позичальником не здійснювались платежі згідно умов кредитного договору. З метою забезпечення виконання відповідачем [PERSON] зобовязання за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] 11.02.2008 р. було укладено договір поруки (а.с.\~15). Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Тим самим, враховуючи викладене, судом встановлено існування у позивача субєктивного цивільного права щодо стягнення заборгованості за спірним кредитним договором у солідарному порядку з відповідачів у звязку із встановленим фактом порушення його умов. У розрахунку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначено, що розмір заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 27.03.2016 р. становить 165654,07 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 29799,88 грн. та заборгованості за відсотками 135854,19 грн. Від цієї суми заборгованості підлягає відрахування сума, що була стягнута з відповідачів рішеннями Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2010 р. та від 04.07.2011 р., різниця становить 47185,30 грн. Правовим наслідком порушення виконання зобовязання та одним із видів цивільно-правової відповідальності у відповідності до частини 1 статті 546 та пункту 3 частини 1 статті 610 ЦК України є встановлена договором або законом неустойка. Поняття неустойки дано в статті 549 ЦК України, згідно якої неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума чи інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, розміри штрафів складають:\~250 грн.\~(фіксована частина) та 2359,27\~грн.\~(процентна складова). Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені в порядку ст.\~60 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд визнає, що [PERSON] належним чином не виконала обовязки, передбачені укладеним у встановленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню у встановлених судом розмірах. Частиною 1 статті 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем документально підтверджено відповідними платіжними дорученнями сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 1378 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved