Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідно до укладеного договору № НАD0GА00000101 від 01 серпня 2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 22629,95 доларів США терміном до 01 серпня 2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В період дії кредитного договору відповідач не дотримувалася його умов, внаслідок чого, станом на 29 листопада 2016 року в неї перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 94226,60 доларів США, з яких: 19282,63 доларів США - заборгованість за кредитом, 10857,65 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2924,07 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 61162,25 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Одночасно, позивач вказує, що звертаючись до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості, користується правом, встановленим законодавством, згідно якого не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, тому в позовних вимогах просить стягнути з відповідача часткову суму заборгованості лише за тілом кредиту у розмірі 19282,63 доларів США, що за курсом НБУ станом на 29 листопада 2016 року складає 494599,46 грн. Представник позивача Кравчинський Ю.К., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги, розглянути справу у його відсутність, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі /а.с. 41, 42/. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч. 3 ст. 122 ЦПК України, що підтверджується зворотними поштовими повідомленнями /а.с. 35, 36, 37, 38, 39, 40/, наявними в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності та письмових заперечень проти позову суду не надала. Враховуючи умови ст.224 ЦПК України, судом розглянуто справу в заочному порядку. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 054809) та [PERSON] укладено кредитний договір № НАD0GА00000101, за умовами якого Банк надав відповідачу кредитні кошти на строк з 01 серпня 2008 року по 01 серпня 2016 року включно, у вигляді не поновлюваної лінії у розмірі 22629,95 доларів США на наступні цілі: у розмірі 20825,55 доларів США на споживчі цілі, з них 20000,00 доларів США на споживчі цілі шляхом: видачі готівки через касу, а також у розмірі 600,00 доларів США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 121,13 доларів США - для сплати страхового платежу страхування майна за договором страхування майна на перший рік дії кредиту, 104,42 доларів США - для сплати особистого страхування за договором особистого страхування на перший рік дії кредиту, а також у розмірі 1804,40 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3., 2.2.7 даного Договору зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 4,08 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 7.2. Договору. Періодом сплати вважати період з «1» по «5» число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 427,89 доларів США згідно Графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Договір підписаний сторонами. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Зі змісту зазначеного договору вбачається, що відповідач підтвердила своїм особистим підписом, що ознайомилася і згодна з умовами та правилами надання банківських послуг. У зазначеному кредитному договорі визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов'язання банк перед відповідачем [PERSON] виконав. Судом встановлено, що на момент подання зазначеного позову до суду, відповідач [PERSON] не виконала зобов'язання за кредитним договором № НАD0GА00000101 від 01 серпня 2008 року, неповернутою станом на 29 листопада 2016 року залишилась сума 94226,60 доларів США, з яких: 19282,63 доларів США - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом, 10857,65 доларів США - загальний залишок заборгованості за процентами, 2924,07 доларів США - заборгованість з комісії, 61162,25 доларів США - заборгованість з пені. В обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором позивач надав відповідний розрахунок, правильність якого перевірено судом під час розгляду справи. Розрахунок заборгованості відповідає умовам договору /а.с. 5-8/. Згідно ст.ст.526, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання є неприпустимою. За частиною 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. В зв'язку з встановленим вище простроченням виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за тілом кредиту. Згідно правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі за №6-145цс14, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» має необхідні ліцензії та дозволи на здійснення валютних операцій відповідно до вимог Закону України «Про банки та банківську діяльність» та Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю». Виходячи з того, що виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, позивачем в позовних вимогах визначений грошовий еквівалент в іноземній валюті, з урахуванням положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд визначає суму заборгованості, що підлягає сплаті в гривнях, за офіційним курсом станом на 29 листопада 2016 року та погоджується з розрахунком, наданим позивачем. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст.617 ЦК України. Крім того, суд вважає за необхідним зазначити про можливість стягнути з відповідача [PERSON] лише заборгованість за тілом кредиту, що виникла в неї перед позивачем станом на 29 листопада 2016 року, оскільки відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи, що [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань в строки, передбачені кредитним договором, не виконала, суд знаходить позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно платіжного доручення № ВО906В173R від 26 січня 2017 року позивачем при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 7418 грн. 99 коп. Питання про розподіл понесених позивачем судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, а саме позивачу суд присуджує з відповідача понесені ним і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved