Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 30 листопада 2017 року на загальну суму 76656 грн. 92коп., з яких 4131грн. 96 коп. заборгованість за кредитом, 65198 грн. 44 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3200 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500грн. штраф (фіксована частина), 3626 грн. 52 коп. штраф (процентна складова), мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 27 серпня 2009 року відповідач отримала кредит у розмірі 4800 грн. 00 коп. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, однак порушила умови договору та норми закону, які регулюють дані відносини, і має погасити заборгованість. Представник позивача в судове засідання не зявився, в клопотанні просив розглядати справу без його участі, зазначив, що всі необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку позивача відсутні. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відзиву на позов не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Суд встановив, що 27 серпня 2009 року між ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В подальшому процентна ставка змінювалась і становила: з 01 вересня 2014 року 34,80відсотки, з 01 квітня 2015 року 43,20 відсотки. В звязку з неналежним виконанням боржником договірних зобовязань, станом на 30 листопада 2017 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 4131грн. 96 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 65198грн. 44коп., забогованість за пенею та комісією у розмірі 3200 грн. 00 коп. Договір передбачає відповідальність сторін у випадку невиконання його умов. Наявність угоди між сторонами підтверджується заявою позичальника, умовами та правилами надання банківських послуг, а сума заборгованості її розрахунком станом на 30 листопада 2017 року. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, що передбачено ч.1 ст. 625 ЦК України. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення боржником зобовязання він, відповідно до ст.ст.549,1050ЦК України, зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Разом із тим, встановлено, що банком у розрахунку заборгованості відповідачу [PERSON] за зазначеним договором одночасно нарахована пеня і штрафи, що відповідно до ст.549 ЦК України є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Оскільки за порушення строків виконання грошового зобовязання за кредитним договором даним рішенням стягується пеня, як вид цивільно-правової відповідальності, то, незважаючи на визнання відповідача, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів слід відмовити. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 72530 грн. 40 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 4131 грн. 96 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 65198 грн. 44 коп., забогованості за пенею та комісією у розмірі 3200грн. 00 коп., а також сума судового збору, сплаченого при подачі позову. Відповідно до пп.15.5 п.п.15 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України\~апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Outcome: partial