Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що між ПАТ «Альфа Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №500458901 від 13.02.2014року, згідно з яким банк надав позичальнику кредит у розмірі 24784,39 гривень. Відповідно до умов зазначеного договору, відповідач зобовязалася в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 24784,39грн., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. В порушення умов договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 25.11.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом 23115,39грн., за відсотками 2411,98грн. та по комісії 10266,86грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору відповідачу [PERSON] була нарахована неустойка, яка станом на 25.11.2015 року становить 2400,00грн.(штраф). Відповідно до умов кредитного договору у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за кредитним договором. На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана, в звязку з чим просять стягнути з відповідача на користь ПАТ «Альфа Банк» заборгованість за вищевказаним кредитним договором у загальному розмірі 38194,23грн., яка складається з заборгованості по кредиту у розмірі 23115,39грн., заборгованості по відсоткам у розмірі 2411,98грн., заборгованості по комісії у розмірі 10266,86грн., штрафу у розмірі 2400,00грн., а також стягнути з відповідача судовий збір, сплачений при зверненні до суду у розмірі 1218,00грн.. Представник позивача ПАТ «Альфа-Банк» в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку. Суду надана заява з проханням справу розглянути у відсутності представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, та не заперечують проти заочного розгляду справи(а.с.21). Відповідачка [PERSON] повторно в судове засідання не зявилась. Про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, у звязку з чим суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечував в наданій суду письмовій заяві. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до кредитного договору №500458901 від 13.02.2014 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON], між сторонами був укладений договір, відповідно до умов якого вони прийняли на себе взаємні зобовязання, а саме: кредитор надав позичальнику кредит у сумі 24784,39грн. з процентної ставкою за користування кредитом 14,99% річних. Датою остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісії є 14.02.2017 року. Кредит надається позичальнику для власних потреб шляхом безготівкового перерахування на рахунок позичальника, що відкритий позичальником у ПАТ «Альфа-Банк», а відповідач зобовязалася повертати наданий кредит та сплачувати проценти за його користування щомісячно рівними частинами відповідно до графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням всіх супутніх послуг, у відповідності з Додатком №1 до кредитного договору, який є його невідємною частиною, в порядку та на умовах, визначених договором(а.с.4-8). Згідно свідоцтву про державну реєстрацію юридичної особи, Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» зареєстроване Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 24.03.1993 року та у звязку зі зміною найменування юридичної особи проведена заміна свідоцтва про держану реєстрацію 19.08.2009 року. З виписки зі статуту ПАТ «Альфа-Банк» вбачається, що банк створений у формі Публічного акціонерного товариства та є правонаступником усіх прав і зобовязань Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк»(а.с.16-18). Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, як зазначено у ст. 628 ЦК України становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами, що передбачено ст. 629 ЦК України. Судом встановлено, що 13.02.2014 року між сторонами саме в письмовій формі був укладений кредитний договір, який підписаний представником позивача та відповідачкою [PERSON]. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. На виконання умов вищезазначеного кредитного договору банком були перераховані грошові кошти у загальній сумі 24784,39грн., що підтверджено наданою позивачем випискою по особовим рахункам(а.с.12). Але, відповідачка [PERSON] належним чином не виконувала своїх обовязків за кредитним договором, чим порушила його умови, в звязку з чим банк надсилав на адресу відповідача [PERSON] вимогу про дострокове повернення кредиту за № 97074-102 б/б від 24.11.2015 року, з якої вбачається, що останній пропонувалося погасити заборгованість, що виникла, у добровільному порядку та вона попереджена про наявність у банка права вимагати дострокового погашення кредиту в судовому порядку(а.с.13). У відповідності до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами/з простроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, заборгованість за кредитним договором укладеним з відповідачкою [PERSON], станом на 25.11.2015 року складає 39394,23грн., з яких: заборгованість за кредитом 23115,39грн., по відсотках 2411,98грн., по комісії 10266,86грн., штраф-3600,00грн., пеня 0,00грн., заборгованість по штрафам за останній календарний рік за кредитним договором складає 2400,00 грн. (а.с.11). Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 500458901 від 13.02.2014 року у загальному розмірі 38194,23грн., в межах заявлених позовних вимог. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, не скористалася своїми процесуальними правами сторони у процесу і та не надала суду жодних доказів, якщо у неї такі малися, що спростовують доводи позивача і надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, а тому суд прийшов до переконання про можливість задоволення позову у повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні , на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1218,00грн. сплачена при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved