Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 17.12.2013 року. Позивач просив стягнути із відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 18305,39 грн., яка складається із: 6741,30 грн. - заборгованість за кредитом; 3242,40 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7010,90 грн.- заборгованість за пенею та комісією; 1310,79 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. В обґрунтування вимог зазначено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про рестуктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 17.12.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8285,61 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Однак відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 15.12.2016 року має заборгованість по кредиту у розмірі 18305,39 грн., яка складається із: 6741,30 грн. - заборгованість за кредитом; 3242,40 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7010,90 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 1310,79 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. У судове засідання 02.03.2017 року сторони не зявилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, у зв`язку з чим справа розглянута згідно з приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Представник позивача за довіреністю [PERSON] при подачі позову до суду надав письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримав повністю, а справу просив розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у суд на розгляд справи не зявився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином - судовою повісткою, причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності не подавав. Враховуючи відсутність заперечень з боку позивача, суд відповідно до положень статей 224-225 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі поданих позивачем доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). В силу ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом встановлено, що відповідно до Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 31.05.2011 року [PERSON] отримав платіжну картку кредитка «Універсальна». [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві позичальника. 17.12.2013 року позивачем на підставі Генеральної угоди відповідачу було проведено реструктуризацію боргу, а саме: зменшено заборгованість по процентах на 916,31 грн., штраф на 394,48 грн., та загальна сума заборгованості складає 9035,61 грн. Відповідно до п. 2.1 Генеральної угоди банк надає позичальнику срочний кредит в сумі 8285,61 грн. на строк 24 місяці з 17.12.2013 року по 31.12.2015 року під 1,5 % в місяць на суму залишку. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 414,61 грн. для погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди при порушенні позичальником строків погашення заборгованості більше ніж на 31 день, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 1310,79 грн. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено у розрахунку заборгованості за договором. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 15.12.2016 року допустив заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк» у сумі 18305,39 грн., яка складається із: 6741,30 грн. - заборгованість за кредитом; 3242,40 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7010,90 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 1310,79 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Зважаючи на вищезазначене, а також враховуючи, що на день розгляду справи заборгованість позивачу не сплачена, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 18305,39 грн. При цьому суд бере до уваги, що відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 64 ЦПК України визначено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. На обґрунтування доводів позовних вимог банком до суду було надано розрахунок суми заборгованості, підписаний представником банку, який судом визнано належним та допустимим доказом та оцінено відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, тому суд доходить висновку, що цей доказ відповідає вимогам процесуального закону і підтверджує обставини, викладені в позовній заяві. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» належить стягнути судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved