Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього заборгованості у сумі 3589,75 грн.. Позовні вимоги обґрунтовуються поданими суду доказами, що підтверджують заявлену до стягнення суму заборгованості. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відповідач в судове засідання повторно не зявився, заперечень проти позову не подав, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи (ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України). Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. Відповідно до умов, укладеного 20 вересня 2010 року між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (а.с. 6-7) (далі - Банк) та відповідачем [PERSON] (далі Держатель), договору №040000012337 про відкриття банківського карткового рахунку та обслуговування платіжної картки фізичної особи (далі Договір), Банк надав Держателю кредит, шляхом відкриття карткового рахунку №040000012337 у гривні та з використанням міжнародної платіжної картки, із зобовязанням відповідача повернути зазначену суму та плату за користування кредитом встановлених Договором. Приймаючи до уваги вищевказані обставини справи суд виходить також із того, що згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності з частиною другою ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент звернення позивача до суду, зобовязання за Кредитним договором відповідачем не виконані в повному обсязі. Заборгованість Позичальника станом на 08.08.2015 (довідка, а.с. 2, 3-4) за предметом позову у сумі 3589,75 грн., (в.т.ч. 1203,87 грн. заборгованість по поверненню овердрафту, 2385,88 грн. - відсотки) підтверджена належними доказами відповідно до вимог ст.ст. 57-60 Цивільного процесуального кодексу України, відповідачем не спростована, тому позовні вимоги щодо її стягнення підлягають задоволенню на підставі статей 549, 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України. З урахуванням ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню в доход держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved