Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 20.02.2017 року між сторонами було укладено кредитний договір №Z70.232.72983.\~\~Згідно з кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 12450,00 грн. зі сплатою\~\~15% річних\~\~з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. В позові зазначено, що позивач повністю виконав свої зобов'язання згідно умов кредитного договору. Однак, відповідач не виконує свої зобов'язання, передбачені договором кредиту, не повернув отриманий кредит в встановленим договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію та інші платежі за кредитним договором. Просять позов задоволити. У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися. Представник позивача в судове засідання не з'явився, згідно позовної заяви просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак був повідомленний належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Тому, суд вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст.\~3\~ч.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що 20.02.2017 року між сторонами було укладено кредитний договір №Z70.232.72983.\~\~Згідно з кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 12450,00 грн. зі сплатою\~\~15% річних\~\~з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Відповідно до ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 статті 1049\~ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частина 1 ст.\~612\~ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав зобов'язання у строк, який встановлений договором чи законом. Встановлено, що відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання по сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість яка згідно розрахунку заборгованості станом на 18.06.2018 року становить 18154,60 грн., з яких: 7831,24 основний борг, 2461,71 прострочений борг, 803,12 прострочені проценти, 126,57 строкові проценти, 342,38 нарахована плата за обслуговування кредиту, 2054,28 прострочена плата за обслуговування кредиту, 4535,30 пеня. Як вбачається з матеріалів справи, позивач направляв відповідачу вимогу про усунення допущених порушень, однак останній належним чином не відреагував та зобов'язань за вищезгаданим договором кредиту не виконав. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки встановлено, що дійсно у відповідача наявна заборгованість по договору кредиту, відповідач в судове засідання не з'явився та не представила суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов слід задовольнити. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1762 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved