Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб [PERSON] звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору № 0146/07/11/CL від 12.09.2007 р. Позивач посилається на те, що [PERSON] відповідно до укладеного договору № 0146/07/11/CL від 12.09.2007 р. надано кредит шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії з встановленням ліміту на рахунку в сумі 69000 дол. США з кінцевим строком погашення до 08.09.2017 р. та зі сплатою 13% річних за користування кредитними коштами. На підставі договору про заміну боржника у зобовязанні та переведенні боргу від 31.05.2010 р., зобовязання за вказаним кредитним договором переведені з [PERSON] на [PERSON]. В забезпечення належного виконання умов кредитного договору був укладений договір поруки від 31.05.2010 р., згідно якого [PERSON] виступила поручителем [PERSON] і взяла на себе зобовязання перед банком відповідати по зобовязанню які виникають з умов кредитного договору, в тому ж розмірі, що і боржник. Прийняті на себе обовязки відповідачами не виконуються, що є підставою для стягнення заборгованості по кредиту. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні, про що надав свої письмові заперечення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не відомі про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. Зясувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.09.2007 р. між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0146/07/11/CL, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлюваної Кредитної лінії з встановленням ліміту на рахунку в сумі 69000 дол. США з кінцевим строком погашення до 08.09.2017 р. зі сплатою 13% річних за користування кредитними коштами. Відповідно до ст. 520 ЦК України за згодою кредитора боржник у зобовязанні може бути замінений іншою особою. На підставі договору про заміну боржника у зобовязанні та переведенні боргу від 31.05.2010 р., зобовязання за вказаним кредитним договором переведені з [PERSON] на [PERSON]. В забезпечення належного виконання умов кредитного договору був укладений договір поруки від 31.05.2010 р., згідно якого [PERSON] виступила поручителем [PERSON] і взяла на себе зобовязання перед банком відповідати по зобовязанню які виникають з умов кредитного договору, в тому ж розмірі, що і боржник. На час розгляду справи в матеріалах справи відсутні докази погашення відповідачами заборгованості. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошові зобовязання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1\~ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання\~настають правові наслідки, встановлені\~договором або законом. Положеннями ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, згідно п. 1.1 якого [PERSON] поручається перед кредитором за виконання [PERSON] зобовязань у повному обсязі, що виникають з кредитного договору та всіх додаткових угод до нього. Відповідно до п. 3.1 договору поруки боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання та не сплачує заборгованість за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. При цьому відповідач [PERSON] як поручитель є солідарним боржником і відповідає перед позивачем у тому ж обсязі, що і [PERSON] Тому з відповідачів на користь позивача підлягає солідарному стягненню заборгованість, яка утворилась станом на день ухвалення рішення (14.07.2015 р.) та складається з наступного: заборгованість по кредиту у розмірі 24769,96 доларів США; заборгованості по відсотках 282,10 доларів США та пені за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків, що нарахована за період з 23.04.2014 р. по 08.02.2015 р., у розмірі 5481,13 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості, перевіреним в судовому засіданні, та поясненнями предствника позивача. Разом з тим, суд не погоджується з вимогами позивача про стягнення штрафу за порушення зобовязань по страхуванню предмета застави, оскільки вказане спростовується матеріалами справи. Тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, п. 22. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у звязку зі звільненням позивача від сплати судового збору у справах, які розглядаються за участю уповноваженої особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за вимоги майнового характеру у розмірі 3654 грн.

Outcome: partial