Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі позивач або ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 21 січня 2011р. у розмірі 44853 грн. 00 коп., та судові витрати у сумі 1378 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 січня 2011р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого, остання отримала кредит у розмірі 20800,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.\~ Відповідач належним чином не виконала зобов'язання за договором, у зв'язку з чим станом на 08 листопада 2016р. за нею рахується заборгованість у сумі 44853,00 грн., яку позивач просить стягнути на його користь разом з витратами по оплаті судового збору в сумі 1378 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена шляхом направлення поштового повідомлення, а тому суд вважає за можливе згідно ст. ст.224, 226 ЦПК України\~провести заочний розгляд даної справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що згідно заяви позичальника від 21 січня 2011р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір №б/н, який складається з заяви позичальника та «Умов та Правил надання банківських послуг». Відповідач отримала кредит у розмірі 20800,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У відповідності з ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України,\~якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Згідно зі ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н, станом на 08 листопада 2016р. [PERSON] має заборгованість у сумі 44853,00 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 19854,36 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 21488,59 грн.; заборгованість за пенею та комісією 898,00 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (відсоткова складова) 2112,05 грн. У той же час, суд частково погоджується з даним розрахунком виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст.546, ч.3 ст.549 ЦК України\~виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою (штраф, пеня). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. «Умов та Правил надання банківських послуг» при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Аналізуючи вище вказані вимоги, суд приходить до висновку, що позивач, звертаючись до суду з даним позовом, просив застосувати до відповідача подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання - прострочення виконання грошового зобов'язання, що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України\~та ч.3\~ст. 509 ЦК України, згідно з якими, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За таких обставин, в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача штрафів має бути відмовлено. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] дійсно не виконала зобовязання за договором від 21 січня 2011 року, а тому вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення заборгованості за кредитом у сумі 19854,36 грн., заборгованості по процентам 21488,59 грн., заборгованості за пенею та комісією у сумі 898,00 грн., підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Суд також враховує розяснення, які містяться у п.36 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», про те, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша ст. 88 ЦПК України) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. У звязку з викладеним, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у сумі\~\~1297,80 грн.

Outcome: partial