Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство БМ Банк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про відкриття та обслуговування карткового рахунку та встановлення кредитного ліміту №317246-IS від 26.10.2012 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 26.10.2012 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №317246-IS про відкриття та обслуговування карткового рахунку та встановлення кредитного ліміту зі змінами та доповненнями до нього укладеними за взаємною згодою сторін додатковим договором №1 від 21.10.2014 року та додатковою угодою №2 від 15.02.2016 року. За вказаним договором банком було відкрито відповідачу картковий рахунок №2203101534045 та надано кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії в розмірі 8 100,00 грн. строком до 25.10.2014 року. Відповідно до п.п.3.1.4 договору відповідач зобов'язався у повному обсязі сплачувати суми всіх операцій, нарахованих процентів з користування кредитом, комісійних винагород, штрафних санкцій та інших платежів, які стали наслідком або виникли під час використання банківської платіжної картки, а також суми збитків, понесених банком. Відповідно до п.п.2.4.1, 2.4.3 договору, відповідач зобов'язався не пізніше, ніж через 15 календарних днів після закінчення календарного місяця (календарний місяць визначено як розрахунковий період за договором) протягом строку дії кредитного ліміту повернути 5% від заборгованості за основним боргом на кінець розрахункового періоду та сплатити всі нараховані за розрахунковий період проценти за користування кредитними коштами. Проценти за користування кредитними коштами нараховуються щоденно, виходячи з щоденного залишку заборгованості за основним боргом, починаючи з дня виникнення заборгованості за основним боргом (включаючи цей день) по день повного погашення заборгованості за основним боргом (не включаючи цей день). Відповідно до п.2.4.4 передбачено, що протягом 45 календарних днів з дати виникнення заборгованості за основним боргом проценти на суму основного боргу розраховуються за ставкою 0,01% річних, виходячи з бази для розрахунку процентів Факт/360. Після закінчення пільгового періоду проценти на суму основного боргу розраховуються за ставкою 23,99% річних, виходячи з розрахунку процентів Факт/360. Відповідно до Додаткової угоди №2 від 15.02.2016 року пункт. 2.4..4 було викладено в наступній редакції: протягом 55 календарних днів з дати виникнення заборгованості за основним боргом проценти на суму основного боргу розраховуються за ставкою 0,01% річних, виходячи з бази для розрахунку процентів Факт/360. Після закінчення пільгового періоду проценти на суму основного боргу розраховуються за ставкою 23,99% річних, виходячи з розрахунку процентів Факт/360. Відповідно до п.2.4.6 визначено нарахування процентів на суму простроченої заборгованості першого дня виникнення такої заборгованості за ставкою 50 % річних, виходячи з методу розрахунку процентів Факт/360. Проценти нараховано щоденно. Відповідно до Додаткової угоди №2 від 15.02.2016 року пункт.2.4.6. було викладено в наступній редакції: проценти на суму простроченої заборгованості нараховуються з першого дня виникнення такої заборгованості за ставкою 60 % річних, виходячи з методу розрахунку процентів Факт/360. Проценти нараховано щоденно. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував та станом на 12.12.2016 року утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 13 489,33 грн., яка складається з наступного: прострочена кредитна заборгованість 8 078,60 грн.; прострочені відсотки 1 863,87 грн.; штрафні проценти 1 118,75 грн.; строкові проценти 148,11 грн.; комісія за несвоєчасну оплату щомісячного платежу 2 280,00 грн. Просить стягнути з відповідача 13 489,33 грн. заборгованості по договору та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно. У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Встановлено, що 12.10.2012 року між позивачем та [PERSON] укладений кредитний договір №317246-IS про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки та встановлення кредитного ліміту зі змінами та доповненнями до нього укладеними за взаємною згодою сторін додатковим договором №1 від 21.10.2014 року та додатковою угодою №2 від 15.02.2016 року. На підставі кредитного договору, банком було відкрито відповідачу картковий рахунок №2203101534045 та надано кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії в розмірі 8 100,00 грн. строком до 25.10.2014 року. Відповідач порушила зобов'язання за кредитним договором та не сплачує кредит та відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого станом на 12.12.2016 року утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 13 489,33 грн., яка складається з наступного: прострочена кредитна заборгованість 8 078,60 грн.; прострочені відсотки 1 863,87 грн.; штрафні проценти 1 118,75 грн.; строкові проценти 148,11 грн.; комісія за несвоєчасну оплату щомісячного платежу 2 280,00 грн. Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 317246-IS про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки та встановлення кредитного ліміту від 26.10.2012 року у сумі 13 489,33 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому судовий збір у сумі 1 600,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved