Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] „ПриватБанк 29.11.2017 року звернулося до суду з позовом до відповідача і просить стягнути з останньої в користь Публічного Акціонерного Товариства [PERSON] Банку „ПриватБанк 36172 грн. 94 коп. заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі в розмірі 1600 грн. Представник позивача в позовній заяві посилається на ті обставини, що 23.05.2013 року відповідач отримала кредит у розмірі 16400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті. Протягом строку дії кредитного договору відповідач систематично порушувала термін сплати кредиту і процентів за користування кредитом. Станом на 07.11.2017 року відповідач має заборгованість по кредиту 36172 грн. 94 коп., а саме, тіло кредиту -852 грн. 73 коп.; заборгованість по процентах 11969 грн. 10 коп.; заборгованість по пені - 21152 грн. 40 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 1698 грн. 71 коп. Просив позов задовольнити. Представник позивача по дорученню [PERSON] звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи без його участі, а також у клопотанні зазначив, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином і в передбаченому законом порядку. Відзив та заперечення проти позову від відповідача не надходили, тому зі згоди позивача, яка викладена у клопотанні суд ухвалює заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши представлені докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], 23.05.2013 р. звернулася до ПАТ КБ ПриватБанк з метою отримання банківських послуг, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 16400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п. 2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де вказано, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і, клієнт дає право банку в будь який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. З копії заяви позичальника вбачається, що [PERSON] погодилася на умови договору (а.с.9). Протягом дії кредитного договору відповідач не виконувала його вимоги, внаслідок чого станом на 07.11.2017 року згідно розрахунку заборгованості по договору має заборгованість в розмірі 36172 грн. 94 коп. (а.с.7-8). Відповідно до п.1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобовязань за даним Договором. Згідно п..п.1.1.6.1., 1.1.6.2 Договору зміни в Умови та правила надання банківських послуг вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнта про внесення зміни шляхом використання різних каналів звязку, серед яких офіційний сайт банку. Також, відповідно до п.2.1.1.5.5 договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.2.1.1.12.1 Договору сторонами погоджено, що зобовязання відповідача з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобовязаннями. Згідно ст.81 ЦПК України \~ кожна сторона \~ зобовязана довести \~ ті обставини, \~ на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.527 ч.1 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. А згідно ст. 530 цього ж кодексу України, якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Тобто сторони у відповідності до вимог ст.ст. 1046-1048,1054, ЦК України перебувають у договірних стосунках з приводу надання та отримання кредиту і відповідач не виконала умови кредитного договору і, тому відповідно до вимог ст. 610 ЦК України вважається таким, що порушив зобов'язання, що у свою чергу згідно із ст.ст. 549, 550 ЦК України, виникає право на неустойку. Окрім того відповідач зобов'язаний сплатити суму кредиту та відсотки за користування кредитом на підставі умов договору та ст. 1050 ЦК України. Представлений позивачем розрахунок заборгованості на підставі умов договору. Тобто доводи позивача є обґрунтованими. Тому суд приходить до висновку про підставність позовних вимог і про їх повне задоволення. Окрім того з відповідача слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 549-552, 610-612, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved