Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 490923343 від 29.08.2014 року, посилаючись на те що, згідно вищевказаного кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 20 234,16 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 39,9 % річних та кінцевим строком повернення 01.09.2019 року. Відповідно до умов договору позичальник повинен погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, комісією, сплачувати інші витрати, передбачені умовами вищевказаного договору, у разі несвоєчасного повного чи часткового неповернення кредитних коштів та несплати відсотків зобовязаний сплачувати штрафні санкції. Отримавши кредит, відповідач не виконує належним чином свої зобовязання за кредитним договором, тому станом на 17.09.2015 року сума заборгованості за кредитом складає 28 580,24 гривні, з яких: заборгованість за кредитом 19 893,12 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 6 305,49 грн., штраф 2 381,63 грн. Тому позивач був вимушений звернутися до суду, прохав суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та понесені ним судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав розглянути справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання жодного разу не зявився, про причину своєї неявки суд не повідомив, клопотань, про розгляд справи у його відсутності не надавав, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 29.08.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 490923343, після чого відповідач отримав кредит у розмірі 20 234,16 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 39,9 % річних та кінцевим строком повернення 01.09.2019 року. /а.с. 4-8/. Підписами відповідача на кредитному договорі підтверджується, що він був ознайомлений та згоден з умовами надання кредиту, графіком його погашення, положеннями про відповідальність за невиконання умов договору. Умовами кредитного договору передбачено, що відповідач зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, комісією, сплачувати інші витрати, передбачені умовами вищевказаного договору, у разі несвоєчасного повного чи часткового неповернення кредитних коштів та несплати відсотків сплачувати штрафні санкції. Користуючись кредитними коштами, [PERSON] порушує строки сплати заборгованості по кредиту. З розрахунку, наданого позивачем /а.с. 11-12/ вбачається, що станом на 17.09.2015 року сума заборгованості за кредитом складає 28 580,24 гривні, з яких: заборгованість за кредитом 19 893,12 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 6 305,49 грн., штраф 2 381,63 грн. Суд погоджується з даним розрахунком, оскільки він відповідає умовам кредитного договору. Згідно із cт.cт. 526 - 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк зобовязується надати кошти позичальникові на умовах та у розмірі передбачених кредитним договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалась, та сплати процентів, належних йому. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає позовні вимоги позивача цілком обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved