Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Cоцком Банк» (далі - ПАТ «КБ «Соцком Банк») звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 10 січня 2007 року між ТОВ «КБ «Соцком Банк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Соцком Банк», та [PERSON] було укладено Договір банківського (карткового) рахунку та обслуговування кредитної картки № № 103/02-0001591, за умовами якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок та видав йому банківську платіжну картку. 10 січня 2007 року та 08 лютого 2008 року між сторонами були укладені Додаткова угода № 1 та Додаткова угода б/н до Договору, згідно яких позичальнику було встановлено овердрафт з загальним лімітом 10000 грн., зі сплатою за користування кредитом 36,00 %. Позивач зазначав, що внаслідок неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору станом на 01 квітня 2013 року у останнього виникла заборгованість перед Банком у розмірі 46 688,03 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача як солідарних боржників 46 688,03 грн., а також відшкодувати понесені Банком судові витрати по сплаті судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, письмових заперечень проти позову не надав. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 224 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 січня 2007 року між ПАТ «КБ «Соцком Банк» та [PERSON] було укладено Договір банківського (карткового) рахунку та обслуговування кредитної картки № 103/02-0001591, за умовами якого Банк відкрив відповідачу картковий рахунок та видав йому банківську платіжну картку. 10 січня 2007 року та 08 лютого 2008 року між сторонами були укладені Додаткова угода № 1 та Додаткова угода б/н до Договору, згідно яких позичальнику було встановлено овердрафт з загальним лімітом 10000 грн., зі сплатою за користування кредитом 36,00 %. З матеріалами справи вбачається, що через неналежне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, станом на 01 квітня 2013 року у нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 46 688,03 грн., з яких: заборгованість по картковому рахунку - 10 000,00 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам - 12 681,98 грн., пеня - 24 006,05 грн. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повертати позикодавцеві позику в строк та в порядку, встановлені договором. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк їх виконання. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК). Враховуючи, що [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань у строки, передбачені договором кредиту, не виконав, суд знаходить позовні вимоги Банку про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved