Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 29 лютого 2012 року відповідач отримала кредит в розмірі 2300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки відповідачка не виконала умов договору належним чином, у неї станом на 31 грудня 2015 року виникла заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 16990,60 гривень, що відповідно до розрахунку складається з заборгованості за кредитом 2310,65 гривень, заборгованості по процентах за користування кредитом - 10744,68 гривні, заборгованість за пенею та комісією - 2650 гривень, штраф (фіксована частина) - 500 гривень, штраф (процентна складова) - 785,27 гривень. Враховуючи наведене, просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак в своїй заяві до суду позов підтримав повністю, просив його задовольнити, а справу слухати у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст.74, 76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за її відсутності відповідач не подавала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні і що стверджується матеріалами справи, 29 лютого 2012 року відповідач [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою позичальника (а.с. 6) про отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на запропонованих банком Умовах і правилах надання банківських послуг. Пунктом 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості. Як вбачається із статуту публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (а.с. 36), ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк». Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Судом встановлено, що на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідачка, в порушення вимог ст.1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернула. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 31 грудня 2015 року виникла заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 16990,60 гривень, що відповідно до розрахунку складається з заборгованості за кредитом 2310,65 гривень, заборгованості по процентах за користування кредитом - 10744,68 гривні, заборгованість за пенею та комісією - 2650 гривень, штраф (фіксована частина) - 500 гривень, штраф (процентна складова) - 785,27 гривень. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 16990,60 гривень заборгованості за кредитним договором. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Outcome: approved