Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 104 192,64 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначає що 23.09.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач не надав своєчасно Банку кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що відображені у Розрахунку заборгованості за договором. [PERSON] зобов'язання за договором не виконав. У зв'язку із зазначеними порушеннями, станом на 30.09.2017 року існує заборгованість по кредитному договору в розмірі 104 192,64 грн., яка складається з наступного: 1) 4995,00 грн. - заборгованість за кредитом; 2) 99197,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідач на даний час ухиляється від виконання зобов'язань за кредитним договором, заборгованість не погашає. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав письмову заяву про розгляд справи без його участі та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву на позов та будь-яких заяв не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 280 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що 23.09.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Згідно до умов кредитного договору позивач свої зобов'язання виконав, а саме надав відповідачу кредит у визначеному розмірі, а [PERSON] в свою чергу, своїх зобов'язань не виконав. Відповідач був ознайомлений з Анкетою-Заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача. В порушення умов Кредитного договору, відповідач своїх договірних зобов'язань не виконував, у зв'язку з чим, станом на 30.09.2017 року існує заборгованість по кредитному договору в розмірі 104 192,64 грн., яка згідно розрахунку позивача складається з наступного: 1) 4995,00 грн. - заборгованість за кредитом; 2) 99197,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. З розрахунку вбачається, що заборгованість за тілом кредиту складає 4995,00 грн., а розмір заборгованості за відсотками позивачем визначено в сумі 99197,64 грн., що явно не відповідає загальновідомій формулі визначення річних процентів. Шляхом застосування визначеної у розрахунку позивача відсоткової ставки до суми заборгованості за тілом кредиту, суд визначив заборгованість за відсотками на 30.09.2017 року (кінцева дата розрахунку) в сумі 8715,57 грн. Таким чином, заборгованість відповідача за кредитом, що підлягає стягненню, становить 13710,57 грн., що складається з наступного: 1) 4995,00 грн. - заборгованість за кредитом; 2) 8715,57 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом. Документально підтверджені судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених вимог в розмірі 231,86 грн.

Outcome: partial