Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] - про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідачі не виконують умови кредитного договору № К-3436928 укладеного 10. 12. 2012 року, в зв'язку з чим станом на 14. 11. 2014 року утворилась заборгованість в сумі 802 311,03 грн., яку позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, в якій також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить суд про задоволення позову та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, своїх представників до суду не направили, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки до суду не повідомли, жодних заяв чи клопотань до суду не подавали. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10. 12. 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № К-3436928, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 500 000,00 грн., з кінцевим терміном повернення заборгованості 09. 12. 2019 року, плата за користування кредитом становить 16% річних (в разі якщо позичальник виконує умови кредитного договору належним чином), 21% (у разі не виконання позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених пп. 5.8.,5.9.,5.10. цього договору). Згідно п. 3.4. укладеного договору. Позичальник зобов'язався погашати кредит та сплачувати проценти за користування кредитом за період користування кредитом, нарахованих відповідно до п.3.3. кредитного договору, шляхом здійснення фіксованих платежів у сумі 12931,01 грн. у чітко встановлений термін - 10 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступним за місяцем наданим кредит. Встановлено, що в забезпечення кредитного договору, 10. 12. 2012 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № К-3436928/П, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірах та у випадках, передбачених кредитним договором № К-3436928 від 10. 12. 2012 року. Судом встановлено, що позичальник умов кредитного договору належним чином не виконує, про що повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору, однак зобов'язання не виконані, в результаті чого відповідачі мають загальну заборгованість по сплаті кредиту, відсотків за користування ним, яка станом на 14. 11. 2014 року складає 802 311,03 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості. Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість за кредитним договором № К-3436928 від 10. 12. 2012 року, яка утворилась станом на 14. 11. 2014 року в сумі 802 311,03 грн., складається із: 465 326,67 грн. - сума заборгованості за кредитом, 82 089,07 грн. - сума заборгованості за відсотками, 39 000,00 грн. - комісія, 215 895,29 грн. - пеня. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ЦК України (Позика). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно зі ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що i боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, в зв'язку з неналежним виконанням відповідачами взятих на себе зобов'язань за кредитним договором та договором поруки, станом на 14. 11. 2014 року відповідачі мають заборгованість перед позивачем в сумі 802 311,03 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин та враховуючи, що боржник та поручителі не виконали свої зобов'язання перед позивачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в зв'язку з чим вважає за можливе позов задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 3654 грн.

Outcome: approved