Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» (далі ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернулося до суду 18 серпня 2015 року з позовом, вказавши, що 16 червня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № BLаЖГА00044133 (далі - Договір). Згідно умов договору, банк надав позичальнику кредит у розмірі 10\~000,00 грн. на поточні потреби, термін повернення кредиту 16 червня 2014 року. Процентна ставка встановлена на рівні 15% річних. Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом встановлена у розмірі 1,75% від суми кредиту. Позивач виконав свої зобовязання в повному обсязі, однак відповідач порушив свої зобовязання в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та плати за управління кредитом. Станом на 07 серпня 2015 року заборгованість за кредитним договором становить 46147 грн. 08 коп., з яких: - прострочена сума кредиту 5823 грн. 94 коп.; - прострочені проценти за користування кредитом 2088 грн. 28 коп.; - прострочена комісія 3121 грн. 44 коп.; - пеня за несвоєчасне погашення кредиту 35113 грн. 42 коп. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитом в розмірі 221530 грн. 35 коп. В судове засідання сторони не зявилися. В матеріалах справи знаходяться заяви представників позивача про розгляд справи за відсутності представника, позов підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі матеріалів справі. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що 16 червня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] був укладений договір банківського обслуговування № BLаЖГА00044133 (а.с. 9-18 копія договору з додатком). Згідно пунктів 1-9 спеціальної частини Договору, банк позичальнику кредит в розмірі 10\~000,00 грн., термін повернення кредиту 16 червня 2014 року. Процентна ставка 15,00% річних. Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом встановлена у розмірі 1,75% від суми кредиту. Згідно п. 1.2. та 1.3. загальної частини договору, банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті України в сумі, зазначеній в п.1 спеціальної частини договору, у формі відкличної не відновлювальної кредитної лінії, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції, в порядку і на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому і що становитимуть невідємну частину цього договору. Кредит надається на поточні потреби. Відповідно до п. 2.4.2. Договору проценти та комісію за управління кредитом Позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному в додатку № 1 цього Договору (а.с. 17-18 копія графіку погашення). Згідно п. 2.5.2 Договору, позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок банк, вказаний у п. 6 Спеціальної частини Договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Пунктом 4.3. договору сторони погодили, що у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних зобовязань зі ставкою 0,50 %. Позивач виконав свої зобовязання в повному обсязі, однак відповідач порушив свої зобовязання в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та комісії, станом на 07 серпня 2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором № BLаЖГА00044133 від 16 червня 2011 року становить 11033 грн. 66 коп. (а.с. 7-8 розрахунок), з яких: - прострочена сума кредиту 5823 грн. 94 коп.; - прострочені проценти за користування кредитом 2088 грн. 28 коп.; - прострочена комісія 3121 грн. 44 коп.; Згідно ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України\~пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). Крім того, частиною третьою статті 551 ЦК України\~передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України\~з урахуванням положень статті 3 ЦК України\~щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України\~щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Установивши, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов'язання (більше ніж у 6 разів), суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин норму частини третьої статті 551 ЦК України, зменшивши розмір пені до 10\~000,00 грн. Таким чином, згідно вищевказаного розрахунку, станом на 07 серпня 2015 р. заборгованість за кредитним договором № BLаЖГА00044133 від 16.062011р. складає: 21033 грн. 66 коп., з яких: прострочена сума кредиту 5823 грн. 94 коп.; прострочені проценти за користування кредитом 2088 грн. 28 коп.; прострочена комісія 3121 грн. 44 коп.; пеня в сумі 10 000,00 грн. На підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 р. № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПЕБЛІЧНОГО АЦІОНЕРНОГО ТОВААРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 р. № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким з 20.03.2015 р. розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк». Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюється відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Згідно ч. 1 ст. 3 Закону, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Частиною 1 п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», чинної на момент подачі позовної заяви встановлено, що від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1378,00 грн. (мінімальний розмір на дату винесення рішення), відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, оскільки вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: partial