Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Держаний ощадний банк України» в особі начальника філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення суми кредитної заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.12.2017 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір у вигляді Заяви про приєднання № 416064711 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Банк встановив клієнту кредит в розмірі 10 000,00 грн. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому договорі розміру. Проте відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів. Тому позивач, просив суд стягнути з відповідача суму кредитної заборгованості у розмірі 13 272,97 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921,00 грн. Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 06 травня 2019 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. У встановлений судом строк, відповідач будучи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 18.12.2017 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір у вигляді Заяви про приєднання № 416064711 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до умов вказаної заяви, відповідач приєднався до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку, клієнт беззастережного приєднується до ДКБО фізичних осіб, п. 3.1 Заяви. За умовами п. 3.4 заяви про приєднання. Банк, на підставі наданих клієнтом, відповідно до вимог чинного законодавства України документів, відкриває клієнту картковий рахунок за тарифним пакетом «Мій комфорт». Згідно п.п.3.4.1 Клієнту відкривається поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку. Банком було встановлено [PERSON] кредит у сумі 10 000,00 грн. Відповідно до п. 6.6 процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38 % річних за користування кредитними коштами. Згідно додатку № 1 до основного договору (ДКБО), плата за перевищення витраченого ліміту по поточному рахунку (овердрафт) становить 40 відсотків на рік. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань за договором позивачем на його адресу направлялась лист-вимога від 04.10.2018 року№100.19-07/93380/149/2018-26, яка залишена ним поза увагою. У зв`язку з невиконання відповідачем вимог договору, утворилась заборгованість, яка станом 31 січня 2019 року становить 13 272,97 грн. та складається з: 9 839,60 грн. - основної заборгованості; 2436,22 грн. - заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 16,00 грн. - заборгованості за РКО; 762,56 грн. - нарахованої пені; 78,72 грн. - суми інфляційних втрат на суму простроченого кредиту; 69,99 грн. - суми інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів; 46,91 грн. - розмір 3% на суму простроченого кредиту; 22,97 грн. - розмір 3% на суму нарахованих та несплачених процентів. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.ст. 550, 624 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи те, що відповідач не виконує свої зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість станом 31 січня 2019 року в загальному розмірі 13 272,97 грн., яка підлягає до стягнення з відповідача. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 921,00 грн.

Outcome: approved