Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до укладеного договору №DNH4KS22010666 від 07.07.2006 року відповідач утримав кредит у розмірі 13888 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином не виконав зобов'язання за договором, у зв'язку з чим станом на 25.11.2016 року за ним утворилась заборгованість в сумі 138465,08 грн., яка складається з наступного: 12383,25 грн. - заборгованість за кредитом, 80084,76 грн. - заборгованість по відмоткам за користування кредитом, 45997,07 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.02.2014 року з відповідача за даним кредитним договором з відповідача було стягнено заборгованість в сумі 72071,90 грн., яку треба вирахувати з суми заборгованості станом на 25.11.2016 року. Різниця становить 66393,18 грн. Штрафи відповідно до пункту 5.3. Умов та правил надання банківських послуг складають: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3319,66 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином, заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача становить 70212,84 грн. У судове засідання сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не з'явилися. Представник позивача просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач причини неявки суду не повідомив. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 07.07.2006р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №DNH4KS22010666, який складається з «Заяви позичальника» та «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам». Згідно з заявою позичальника №DNH4KS22010666 від 07.07.2006 року, ПАТ КБ «Приватбанк» було надано строковий кредит [PERSON] у сумі 13888 грн. на строк 36 місяців по 07.07.2009 року включно, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 2,09% у місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строках, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах. Відповідно до п. 5.3 Умов про надання споживчого кредиту фізичним особам при порушені позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. В копії рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.02.2014 року по справі №428/10117/13-ц вказано, що з [PERSON] га користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнено заборгованість за кредитним договором №DNH4KS22010666 від 07.07.2006 року в сумі 72071,90 грн. Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. З частини 1 ст. 530 ЦК України вбачається, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається з матеріалів даної справи відповідач свої зобов'язання за договором №DNH4KS22010666 від 07.07.2006 року належним чином не виконував, тому згідно розрахунку, наданого банком, станом на 25.11.2016 року за ним утворилася заборгованість, яка складається з: 12383,25 грн. - заборгованість за кредитом, 80084,76 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 45997,07 грн. (68277,22 грн. -22280,15 грн. (списана сума пені)) - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Всього заборгованість за кредитом становить 138465,08 грн. Сума за кредитом, задоволена рішенням суду - 72071,90 грн. Різниця між поточною заборгованістю та заборгованістю, задоволеною рішенням суду - 66393,18 грн. Штраф (фіксована частина) - 500 грн. та штраф (відсоток від суми заборгованості) - 3319,66 грн. Разом: 70212,84 грн. Суд звертає увагу на те, що згідно вказаного розрахунку пеня нараховувалася за період з 21.09.2006 року по 25.11.2016 року. У відповідності до положень ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до розпорядження КМУ від 02 грудня 2015 р. № 1275-р м. Сєвєродонецьк Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Аналізуючи викладене, а також враховуючи те, що станом на час розгляду справи відсутній Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України, суд доходить висновку, що пеня та/або штраф за період з 14 квітня 2014 року, які були нараховані на суму заборгованості за кредитним договором, стягненню не підлягають. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума пені за кредитним договором в розмірі 33317,10 грн., яка утворилася станом на 15.04.2014 року, а сума пені в розмірі 34960,12 грн. (68277,22 грн. - 33317,10 грн.) стягненню не підлягає. Не підлягають стягненню з відповідача і фіксована та процентна суми штрафу, оскільки позивачем не було надано відомостей щодо дати нарахування фіксованої суми штрафу в розмірі 500 грн. та процентної суми штрафу в розмірі 3319,66 грн. та відповідно розрахунку, наданого банком, вказані суми штрафу були нараховані відповідачу на суму заборгованості станом на 25.11.2016 року, тобто в період проведення антитерористичної операції. З огляду на вказане, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 55356,23 грн. (12383,25 грн. (заборгованість за кредитом) + 80084,76 грн. (заборгованість по відсоткам за користування кредитом) + 34960,12 грн. (пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором) - 72071,90 грн. (сума заборгованості, що стягнена за рішенням суду від 25.02.2014 року)). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно із п. 36 постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року № 10 із змінами та доповненнями, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом). Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжними дорученнями №ІНВ95В1ЕJB від 15.12.2016 року, №ІНВ97В1ЕМК від 27.12.2016 року та №ІНВ90В1FКТ від 30.01.2017 року про сплату судового збору загальною сумою 1600 грн. Враховуючи те, що задоволено 78,84 % відсотків позовних вимог (55356,23 грн. від 70212,84 грн. складає 78,84 %), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, яка становить 1261,44 грн. (1600 грн. х 78,84%/100).

Outcome: partial