Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору від 08.05.2013 року, яка становить 4626,32 грн. Позивач посилається на те, що відповідачу [PERSON] відповідно до укладеного договору № 20130327120741 від 08.05.2013 року та додаткової угоди №1 банком було відкрито кредитну лінію в межах заробітних проектів у розмірі 4000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 32 відсотків на рік, строком користування до 07.05.2015 року. Прийняті на себе обов'язки [PERSON] не виконує, що є підставою для стягнення заборгованості по кредиту. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.05.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 20130327120741 та додаткова угода №1 , відповідно до умов яких банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. На час звернення до суду відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання та не сплатив борг за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Відповідач станом на 27.05.2014 року має заборгованість в розмірі 4626,32 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в сумі 3997,09 грн., заборгованості по процентом за користування кредитом в сумі 329,23 грн., а також штраф 300 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості перевіреним в судовому засіданні. Згідно вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 88 ЦПК України у зв'язку із звільненням позивача від сплати судового збору (п. 22 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір») з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору за вимогами майнового характеру у розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved