Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» /далі Банк/ 3 червня 2014 року звернулося до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається, що 6 серпня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 30 000 доларів США зі сплатою 14,9 процентів річних на строк до 5 серпня 2018 року та зобов'язався щомісячно з 1 по 10 число кожного місяця сплачувати суму заборгованості та відсотки за користування кредитом. Того ж числа між Банком та майновими поручителями позичальника [PERSON] і [PERSON] в забезпечення виконання зобов'язання по кредитному договору було укладено договір іпотеки без оформлення заставної у вигляді квартири [ADDRESS], яка належить іпотекодавцям по 1/2 частці кожній на праві приватної власності. У зв'язку з порушенням [PERSON] своїх зобов'язань станом на 26 травня 2014 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 15 102 доларів 35 центів США, нарахована пеня у розмірі 6 773 гривень 34 копійки, тому просить стягнути з [PERSON] вказані суми, судові витрати з відповідачів, звернути стягнення на предмет іпотеки у вигляді вказаної квартири шляхом проведення аукціону (публічних торгів). Представник позивача Шпак В.О. у судове засідання не з'явився, в заяві на ім'я суду просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги Банку підтримує. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги Банку не визнав з підстав значного зростання курсу долара США, тяжкого матеріального стану і невеликого періоду з січня 2014 року порушення взятих ним кредитних зобов'язань, посилаючись також на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Крім того у квартирі, яка є предметом іпотеки, зареєстрована неповнолітня дитина [PERSON] [INFO]. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, в заяві на ім'я суду просять справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги Банку також не визнають. Представник третьої особи Щербатюк І.В. у судовому засіданні заперечувала проти звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки у квартирі зареєстрована малолітня дитина. Позивач, всупереч вимогам ст.35 Закону України «Про іпотеку», надіслав відповідачам попередження про виконання порушеного зобов'язання у менш ніж тридцятиденний строк. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає за необхідне позовні вимоги Банку задовольнити частково. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст.526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року зі змінами у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він не є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки...... Згідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року № 1304-VII, протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв. метрів для квартири Докази, які надані до справи, свідчать про наступне. Банк та [PERSON] 6 серпня 2008 року уклали кредитний договір №Ф-915, згідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 30 000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,9% на рік з кінцевим терміном повернення 5 серпня 2018 року і зобов'язався щомісячно з 1 по 10 число кожного місяця погашати отриманий кредит згідно з графіком погашення, а також сплачувати відсотки за користуванням кредитом. В той же день між Банком та [PERSON] і [PERSON], які є майновими поручителями [PERSON], у забезпечення виконання зобов'язання по кредитному договору було укладено договір іпотеки без оформлення заставної, відповідно до умов якого предметом іпотеки є квартира [ADDRESS], загальною площею 57,1 кв. метрів. Вказана квартира належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності по 1/2 частці кожній та в ній крім власників проживає малолітня дитина [PERSON], [INFO], дану квартиру вони використовують для постійного проживання. Іншого житла у них не має, дитина була зареєстрована в квартирі за місцем реєстрації її матері [PERSON] Шлюб між батьками [PERSON] розірвано 6 квітня 2012 року. Позивач 27 лютого 2014 року всупереч вимогам ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» надіслав боржнику, а не іпотекодавцям, письмову вимогу щодо виконання зобов'язання по кредитному договору і звернення стягнення на предмет застави, а не іпотеки, без стислого змісту порушених зобов'язань. [PERSON] стверджує, що він ніяких повідомлень від Банку не отримав. Протилежне позивач не надав. Доводи відповідачів про застосування до спірних правовідносин Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» суд не може не прийняти до уваги з наступних підстав. Хоча дія цього Закону не поширюється на правовідносини, які виникли між сторонами під час укладання відповідних договорів, але ці договори є діючими і після набрання його чинності. Кредитний договір діє до 5 серпня 2018 року. Іпотечний договір забезпечує всі вимоги позивача, які випливають із кредитного договору і діє також до 5 серпня 2018 року, тому суд вважає, що дії Закону № 1304-V11 розповсюджуються на правовідносини, які виникли у 2008 році і продовжують існувати з урахуванням вимог цього Закону. Тому в цій части вимог позивача необхідно відмовити. У зв'язку з не регулярним виконанням щодо сплати кредитних зобов'язань [PERSON] станом на 26 травня 2014 року йому згідно до розрахунку, нарахована сума заборгованості у розмірі 15 102 доларів 35 центів США, яка складається з: строкової заборгованості по кредиту у розмірі 12 750 доларів США, простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 1 499 доларів 47 центів США, поточної заборгованості по процентах у розмірі 152 доларів 24 центів США, простроченої заборгованості по процентам у розмірі 700 доларів 64 центів США. Також нарахована пеня за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності у розмірі 4 429 гривень 17 копійок та заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 2 344 гривень 20 копійок, тому ця сума підлягає стягненню з [PERSON] Розмір заборгованості ним не оспорюється. Тому суд не бачить підстав не погодитися з вимогами позивача у цій частині. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1 842 гривень 43 копійки, який відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України повинен бути стягнутий з [PERSON]

Outcome: partial