Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON], у якому, просить стягнути із [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за Договором №006-19503-091112 від 09.11.2012 року на загальну суму 17 552 грн. 17 коп. та 243 грн. 60 коп. сплаченого ними судового збору. Представник позивача в судове засідання не з»явився, однак надіслав суду лист, в якому просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив 09 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», та [PERSON], шляхом акцептування Банком пропозиції клієнта, було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №006-19503-091112 (Договір). Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з п.п. 2.1, 2.2, 2.5 частини 2 вищевказаного Договору, Банк відкриває [PERSON], картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п. 2.3 частини 2 Договору, Банк встановлює ліміт Кредитної лінії у розмірі: 15000 грн. Згідно п. 1 частини 3 Договору, обслуговування Карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід'ємною частиною Договору. Пунктом 2.1. частини 3 Договору передбачено, що моментом прийняття (акцепту) Банком пропозиції, щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних в Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата підписання Банком даної Пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4. Частини 3 Договору, кредитування Рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4. частини 2 Пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених Сторонами у Пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до Пропозиції. У відповідності до п. 2.5. Частини 3 Договору, [PERSON] до підписання Пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. ПАТ «Дельта Банк» виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт Кредитної лінії у розмірі 15 000 грн. [PERSON] скористався Кредитною лінією, але не виконує належним чином зобов'язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 16.07.2014 року за [PERSON] по укладеному з ПАТ «Дельта Банк» Договору №006-19503-091112 від 09.11.2012 року рахується заборгованість на загальну суму 17 552,17 грн., яка складається з: - тіло кредиту: 8 136,84 грн. - прострочене тіло кредиту: 6 651,31 грн.; - заборгованість за комісіями: 2 764,02 грн. Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача в користь позивача 17 552,17 грн. заборгованості за Договором №006-19503-091112 від 09.11.2012 року. Крім того, на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved