Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 26.09.2007 року між ними та [PERSON] укладений кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язувалася щомісяця виконувати свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Всупереч умовам договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого утворилась прострочена заборгованість по тілу кредиту - 2841,74 грн., заборгованість по процентам - 14775,89 грн., заборгованість за пенею та комісією - 2850 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1023,38 грн. Загальна сума заборгованості складає 21991,01 грн., яку просять стягнути з відповідача в примусовому порядку. Крім того просять стягнути з відповідача 1378 грн. сплаченого судового збору. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, згідно якої просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутності, позов визначає частково, а саме заборгованість за кредитом, по процентам, за пенею та комісією. В іншій частині позовних вимог просила відмовити. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 26.09.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом /а.с. 8-14/. Проте зобов'язання за вказаним договором відповідач [PERSON] належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 29 люте 2016 року, згідно розрахунку позивача, має заборгованість перед позивачем за кредитним договором у сумі 21991,01 грн., де заборгованість по тілу кредиту - 2841,74 грн., заборгованість по процентам - 14775,89 грн., заборгованість за пенею та комісією - 2850 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1023,38 грн. /а.с.5-7/. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Відповідно до ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, судом встановлено, що 26 вересня 2007 року на підставі кредитного договору [PERSON] отримала від ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 2900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язувалася щомісяця виконувати свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, однак взяте на себе зобов'язання не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 21991,01 грн. Щодо стягнення з відповідача штрафів (фіксованої частини та процентної складової), суд вважає дані вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс/15, яка, відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України, цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконаного обов'язку новим, або у приєднані до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладання на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина 2 статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Таким чином, загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] становитиме 20 467,63 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати позивача в сумі 1378 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial