Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 11 771,86 грн. за кредитним договором № б/н від 19.03.2013 року. У позовній заяві зазначено, що відповідно до укладеного договору ПАТ КБ «Приватбанк» надало [PERSON] кредит в розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідаєстроку дії картки. Договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг. Умови договору позивачем по справі ПАТ КБ ПриватБанк виконано повністю, надано відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. [PERSON] свої зобовязання за договором не виконав, внаслідок чого його заборгованість станом на 29 лютого 2016 року становить 11 771,86 грн., яка складається з: 480,95 грн. - заборгованість за кредитом; 7254,15 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3000 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 536,76 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача позов підтримав повністю із підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити, розгляд справи провести у відсутності представника позивача, не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи, про що направив на адресу суду письмове клопотання. Відповідач у судове засідання не прибув повторно і про причину своєї неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Відповідно до вимог, встановлених ст.27 ЦПК України участь у судових засіданнях це право, а не обовязок сторін по справі. З письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] 19.03.2013 року було укладено договір № б/н про надання кредиту у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З розрахунку заборгованості позичальника [PERSON] вбачається, що станом на 29 лютого 2016 року сума заборгованості за кредитом становить: 11 771,86 грн., з них: 480,95 грн. - заборгованість за кредитом; 7254,15 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3000 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 536,76 грн. штраф (процентна складова). Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи. Враховуючи, що сума заборгованості за основним боргом становить 480,95 грн., а розмір неустойки (пені) 3000 грн., що значно перевищує основну суму боргу, суд приходить до висновку, що розмір несплаченої неустойки (пені) за кредитом слід зменшити та визначити сумою 480,95 грн. На підставі викладеного, оцінивши та перевіривши в сукупності усі наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з [PERSON], [INFO], жителя [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк (код ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. № 50, рахунок (для погашення заборгованості) № 29092829003111, МФО 305299) 9 252,81 грн. (дев'ять тисяч двісті п'ятдесят дві грн. 81 коп.) заборгованості за кредитним договором станом на 29 лютого 2016 року, з яких 480,95 грн. (чотириста вісімдесят грн. 95 коп.) заборгованість за кредитом, 7254,15 (сім тисяч двісті п'ятдесят чотири грн. 15 коп.) заборгованість по процентах за користування кредитом, 480,95 грн. (чотириста вісімдесят грн. 95 коп.) - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. (п'ятсот грн.) - штраф (фіксована частина), 536,76 грн. (п'ятсот тридцять шість грн. 76 коп.) штраф (процентна складова). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial