Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ВіЕйБі Банк» (надалі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») 07.03.2014 року звернулося в суд з позовом про стягнення з [PERSON] 25525,98 гривень заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 10.12.2010 року між банком та відповідачем був укладений Договір банківського обслуговування № BL_ЖГ00004340, відповідно до якого останній отримав грошові кошти у сумі 20 тисяч гривень зі строком повернення 10 грудня 2013 року та платою за користування кредитом 20% річних. Згідно п.3.3.2 Кредитного договору, Позичальник зобов'язаний щомісячно виконувати свої боргові зобов'язання відповідно до Графіку в порядку, передбаченому п.2.5 Загальної частини договору, та не пізніше визначеного п.2 Спеціальної частини договору терміну повернути Банку всю суму наданих кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також на вимогу банку сплатити можливу неустойку. Однак, відповідач належним чином умов договору не виконав і станом на 04.03.2014 року має заборгованість в сумі 25525,98 гривень, з яких 15076,64 гривень - заборгованість за кредитом, 4100,63 - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4800,00 гривень комісії, а також 1548,71 гривень плати за пропуск платежів. Суд ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, яка представила заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить слухати справу у її відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України, та за відсутності відповідача, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду, що стверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які знаходяться в матеріалах справи, в судове засідання повторно не з'явився і про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з п. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено судом, 10.12.2010 року між банком та відповідачем був укладений Договір банківського обслуговування № BL_ЖГ00004340, відповідно до якого [PERSON] отримав грошові кошти у сумі 20 тисяч гривень зі строком повернення 10 грудня 2013 року, платою за користування кредитом 20% річних та щомісячною платою у вигляді комісії за управління кредитом у розмірі 1,5% від суми кредиту (а.с.4-11). На виконання п.1.2 Загальної частини Кредитного договору позивачем було видано кредит відповідачу на суму 20000 гривень, факт отримання кредиту засвідчено випискою з карткового рахунку (а.с.20-21). Згідно п.3.3.2 Кредитного договору, Позичальник зобов'язаний щомісячно виконувати свої боргові зобов'язання відповідно до Графіку в порядку, передбаченому п.2.5 Загальної частини договору, та не пізніше визначеного п.2 Спеціальної частини договору терміну повернути Банку всю суму наданих кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також на вимогу банку сплатити можливу неустойку (а.с.4-11). Як вбачається з п.4.3 даного Кредитного договору, у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за Графіком, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань (а саме неповерненої чергової частини Кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п.9 Спеціальної частини Договору (а.с.4-11). Зі змісту ч. 3 ст. 611 ЦК України вбачається, що сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання. У відповідності до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З метою належного виконання Кредитного договору ПАТ «ВіЕйБі Банк» надіслала боржнику лист-повідомлення, в якому божника попереджено про наявність в нього заборгованості за Кредитним договором та необхідність погасити її, однак така залишилась без належного реагування (а.с.22,23). Також встановлено, та підтверджується розрахунком заборгованості, що [PERSON] порушив взяті на себе, згідно кредитного договору, зобов'язання, зокрема, станом на 04.03.2014 року заборгованість [PERSON] становить 25525,98 гривень, з яких 15076,64 гривень - заборгованість за кредитом, 4100,63 - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4800,00 гривень комісії, а також 1548,71 гривень плати за пропуск платежів (а.с.3). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зі змісту ст. 627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що [PERSON] в добровільному порядку взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за Договором банківського обслуговування № BL_ЖГ00004340 від 10.12.2010 року в загальній сумі 25525,98 гривень, з яких 15076,64 гривень - заборгованість за кредитом, 4100,63 - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4800,00 гривень комісії, а також 1548,71 гривень плати за пропуск платежів. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 255,26 гривень судових витрат, сплачених позивачем.

Outcome: approved