Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «[PERSON] РОЗВИТКУ» звернулось до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилались на те, що 13.08.2012 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №ІКАРNABG.50410.001, відповідно до умов якого, останній отримав кредит в сумі 86402 грн., з терміном повернення кредиту до 12.08.2019 року та сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 17,5% річних. В забезпечення виконання зобовязань відповідача за кредитним договором з останнім 13.08.2012 року було укладено договір застави та з відповідачкою [PERSON] договір поруки, згідно якого остання зобовязалась відповідати перед банком за виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором. З серпня 2013 року відповідач припинив сплату процентів за користування кредитом та припинив погашати основний борг. В звязку з чим, станом на 01.10.2014 року виникла заборгованість в сумі 145045 грн. 91 коп., з яких: поточна заборгованість по тілу кредиту 70028 грн. 64 коп., прострочена заборгованість по тілу кредиту 9497 грн. 13 коп., поточна заборгованість по процентам 1024 грн. 79 коп., прострочена заборгованість по процентам 17616 грн. 57 коп. Також відповідачу нарахована пеня в сумі 44710 грн. 52 коп. та штраф в сумі 2168 грн. 26 коп. В звязку з цим, позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку вказану заборгованість. Під час розгляду справи позивач неодноразово уточнював позовні вимоги в звязку з частковим погашення заборгованості відповідачами та згідно поданої заяви від 19.04.2016 року остаточно просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором від 13.08.2012 року, що виникла станом на 18.04.2016 року, в сумі 119704 грн. 91 коп., з яких: поточна заборгованість по тілу кредиту 52478 грн. 43 коп., поточна заборгованість по процентам 387 грн. 47 коп., пеня в сумі 38750 грн. 15 коп. та штраф в сумі 28088 грн. 86 коп. В наданій заяві представник позивача просив провести розгляд справи за його відсутності, зазначивши про підтримання позову. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково та не заперечували проти позовних вимог банку в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 52478 грн. 43 коп. та заборгованості по процентам в сумі 387 грн. 47 коп. В іншій частині в задоволенні позову просили відмовити. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, заслухавши пояснення відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 13.08.2012 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] РОЗВИТКУ» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №ІКАРNABG.50410.001, відповідно до умов якого, останній отримав кредит в сумі 86402 грн., з терміном повернення кредиту до 12.08.2019 року та сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 17,5% річних. В забезпечення виконання зобовязань відповідача за кредитним договором 13.08.2012 року між банком та відповідачкою [PERSON] було укладено договір поруки №РХ029031.50420.001, згідно умов п.2 якого остання зобовязалась відповідати перед банком за виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором. Згідно наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що свої зобовязання за кредитним договором відповідач [PERSON] належним чином не виконував, в звязку з чим, на момент звернення позивача до суду з позовом виникла прострочена заборгованість по тілу кредиту в сумі 9497 грн. 13 коп. та прострочена заборгованість по процентам в сумі 17616 грн. 57 коп., на підставі чого банк у відповідності до умов п.3.1.11 кредитного договору звернувся до суду з вимогою до відповідачів про дострокове повернення кредиту та сплати процентів, пені та штрафу. Під час розгляду справи судом відповідачем частково було погашено заборгованість за кредитним договором та станом на 18.04.2016 року заборгованість складає 119704 грн. 91 коп., з яких: поточна заборгованість по тілу кредиту 52478 грн. 43 коп., поточна заборгованість по процентам 387 грн. 47 коп., пеня в сумі 38750 грн. 15 коп. та штраф в сумі 28088 грн. 86 коп. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні відповідачі не заперечували проти позовних вимог банку в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 52478 грн. 43 коп. та заборгованості по процентам в сумі 387 грн. 47 коп. Крім того, розмір вказаної заборгованості підтверджено позивачем належними доказами, позовні вимоги в цій частині ґрунтуються на умовах укладеного між сторонами кредитного договору та договору поруки, а тому в силу зазначеного та наведених вище положень ЦК України підлягають задоволенню. В частині заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідачів пені в сумі 38750 грн. 15 коп. та штрафу в сумі 28088 грн. 86 коп., суд враховує наступне. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Підстави для стягнення заявленої позивачем неустойки у вигляді штрафу та пені визначено в пп.6.3,6.4,6.5 та 6.8 кредитного договору. В судовому засіданні відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог в цій частині заперечував, посилаючись на те, що заборгованість за кредитним договором виникла внаслідок того, що він деяких час утримувався під вартою. В звязку з чим, не мав обєктивної можливості працювати та своєчасно погашати кредит. Відповідно до ч.3 ст.509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ч.3 ст.550 ЦК України кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за пору-шення зобов'язання (ст.617 цього Кодексу). Відповідно до ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідно до ст.617 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Як вбачається з матеріалів справи та доводів позовної заяви, порушення зобовязань за кредитним договором щодо своєчасної сплати процентів та кредиту відповідачем [PERSON] почали допускатись з серпня 2013 року. З наданих відповідачем копій ухвал вбачається, що з 09.08.2013 року останній перебував під вартою та вказаний запобіжний захід останньому було змінено на інший, не пов'язаний з позбавленням волі, в травні 2014 року. Після цього, останнім вживались заходи щодо погашення виниклої заборгованості та на теперішній час прострочена заборгованості за кредитом та процентами у останнього відсутня. За вказаних вище обставин та положень ЦК України, суд приходить до висновку про наявність передбачених ст.617 ЦК України підстав для звільнення відповідачів від відповідальності у вигляді стягнення неустойки за порушення зобовязань за кредитним договором. В звязку з чим, в задоволенні позову банку в частині стягнення з відповідачів пені в сумі 38750 грн. 15 коп. та штрафу в сумі 28088 грн. 86 коп. слід відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 528 грн. 65 коп. по 264 грн. 32 коп. з кожного з відповідачів.

Outcome: partial