Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк «Юнісон» (далі по тексту ПАТ «Банк «Юнісон») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №RA-001682, згідно з яким Банк надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 4000,00 грн, а остання відповідно до умов договору зобов'язувалася повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 03.02.2015 року. Свої зобов'язання Банк належним чином виконав, оскільки відповідачем не були виконані зобов'язання, встановлені Кредитним договором, ПАТ «Банк «Юнісон» просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість, яка станом на 22.06.2015 року складається з простроченої заборгованості за кредитом - 4000,00 грн, простроченої комісії - 1216,00 грн, простроченої заборгованості за відсотками - 1062,28 грн, пеня за прострочення сплати кредиту - 1380,11 грн, пеня за прострочення сплати процентів - 277,04 грн, пеня за прострочення сплати комісії - 329,99 грн, штраф за порушення умов кредитного договору - 1600,00 грн, а всього заборгованість в розмірі 9865,42 грн. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду судом повідомлявся за останнім відомим місцем реєстрації, причин своєї неявки в судове засідання відповідач не повідомила, за таких обставин суд визнав причини неявки неповажними та вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів, згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 03.02.2014 року між ПАТ «Банк «Юнісон» та [PERSON] був укладений кредитний договір №RA-001682, відповідно до якого банк надав останній грошові кошти в сумі 4000,00 грн (а.с.4-8). Факт отримання грошових коштів відповідачем підтверджується копією меморіального ордеру №952 від 03.02.2014 року (а.с.14). Відповідно до умов кредитного договору, позичальник зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені даним договором повертати Кредит, виплачувати банку проценти за користування кредитом та інші передбачені договором платежі. Згідно п. 1.1 кредитного договору, дата остаточного повернення кредиту - 03.02.2015 року (а.с.4-зворот). Пунктом 1.3 кредитного договору, передбачено, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 19,00% річних за весь строк фактичного користування кредитом (а.с.4-зворот). Відповідно до п. 2.1.1 кредитного договору, позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за період користування кредитом, нарахованих відповідно до п. 2.2 цього Договору та інших платежів передбачених цим договором, шляхом здійснення фіксованих платежів кожного місяця 03 числа починаючи з 03 березня 2014 року (а.с.4-зворот). Пунктом 7.1 кредитного договору, передбачено, за порушення терміну сплати ануїтентних платежів за цим договором позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, в тому числі за день погашення простроченої заборгованості. Згідно п. 7.2 кредитного договору, за невиконання позичальником своїх зобов'язань, передбачених цим договором, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 100,00 грн, за кожен випадок такого невиконання. Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені Кредитним договором не виконує. Станом на 22.06.2015 року заборгованість за кредитним договором складається з простроченої заборгованості за кредитом - 4000,00 грн, простроченої комісії - 1216,00 грн, простроченої заборгованості за відсотками - 1062,28 грн, пеня за прострочення сплати кредиту - 1380,11 грн, пеня за прострочення сплати процентів - 277,04 грн, пеня за прострочення сплати комісії - 329,99 грн, штраф за порушення умов кредитного договору - 1600,00 грн, а всього заборгованість в розмірі 9865,42 грн (а.с.13). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] надсилалася вимога про досудове врегулювання спору від 26.08.2014 року, однак остання ніяких дій щодо погашення заборгованості не вчинила (а.с.11). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити, а саме: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 9865,42 грн. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved