Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до Золочівського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 05.05.2015 року між Публічним акціонерним товариством «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді втановленого кредитного ліміту на платіжну картку, із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 44.4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, але відповідач [PERSON] належним чином свої зобовязання не виконав, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за ним станом на 31.08.2016 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 39610.27 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 16387.05 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 20258.83 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 602.00 грн.., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 1864.39 грн. Оскільки, відповідач добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач змушений був звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 39610.27 грн., та судові витрати. Відповідач, будучи належним чином повідомлений\~\~про дату, час та місце час слухання справи про що свідчить оголошення\~ на сайті Золочівського районного суду Львівської області від 23.02.2018 року, в судове засідання не з'явився. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи позицію представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В ході судового розгляду встановлено, що Публічним акціонерним товариством «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 05.05.2015 року, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді втановленого кредитного ліміту на платіжну картку, із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 44.4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, але відповідач [PERSON] належним чином свої зобовязання не виконав, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за ним станом на 31.08.2016 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 39610.27 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 16387.05 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 20258.83 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 602.00 грн.., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 1864.39 грн. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України\~та ст.\~549 ЦК України\~виконання зобов'язання забезпечується, зокрема неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1\~ст. 611 ЦК України). Відповідно до п.2\~ст. 549 ЦК України\~штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконання зобов'язання. Враховуючи, що норма, яка встановлює таке положення, не є диспозитивною, тобто сторони не в змозі змінити її положення та встановити у договорі штраф у вигляді твердої суми або в кратному відношенні до суми зобов'язання суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення фіксованої частини штрафу в сумі 500.00 грн. та процентної складової в сумі 1862.39 грн. не підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). \~\~\~\~\~\~\~\~ За положеннями\~статті 61 Конституції України,ніхто\~не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. \~\~\~\~\~\~\~\~ Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності та передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів\~\~по будь-якому з грошових зобовязань. \~\~\~\~ Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.\~В даному випадку саме пеня, як різновид неустойки, є спеціальним видом забезпечення виконання грошового зобов'язання і за текстом кредитного договору пеня визначається, як перший із способів забезпечення зобов'язання позичальника перед банком в порівнянні із штрафом і підлягає стягненню, що відповідає правовій позиції викладені у постанові Верховного суду України №6-2003цс15. Згідно умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов'язання сплачувати відсотки за користування кредитом та проводити погашення кредиту . Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав в повні мірі. Відповідно до ст. ст.\~1050,\~1054 ЦК України\~наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника вимагати повернення всієї суми кредиту. Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються\~ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України,\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.\~ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами\~ст. 536 ЦК України. Зважаючи на наведене, суд, аналізуючи підстави для застосування цивільно - правової відповідальності, щодо нарахування пені та штрафу по даному кредитному договору знаходить їх тотожними, а підстава для їх застосування - порушення боржником строків виконання грошового зобов'язання - одним і тим же порушенням. Зважаючи на що, суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні позову в частині стягнення штрафу за невиконання умов договору, і наголошує, що на засадах розумності та справедливості, з врахуванням обставин справи, вважає за можливе задовольнити позов лише в частині стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань. За наведених обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: в частині стягнення заборгованості за\~ кредитом в сумі 16387.05 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 20258.83 грн. та\~ заборгованість за пенею та комісією 602.00 грн. Разом 37247.88 грн. Як вказано п. 3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. А тому, сума\~ судових витрат, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 1295.32 грн. (37247.88 грн. х 100/39610.27 грн = 94%; 1378 грн. х 94% /100= 1295.32 грн.) На підставі наведеного та

Outcome: partial