Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 13.08.2007 року у загальному розмірі 13332,07 грн., а також суму сплаченого судового збору. В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначається, що відповідно до вказаного кредитного договору, що був укладений між банком та відповідачем, позичальник [PERSON] 13.08.2007 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 3700,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач отримавши кредит належним чином своїх обовязків за договором не виконувала, використавши кредитні кошти, не здійснювала погашення боргу, сплату процентів та інших обумовлених договором платежів, в результаті чого станом на 30.09.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 13332,07 грн., з яких: 2771,55 грн. заборгованість за кредитом; 6176,67 грн. заборгованість по процентам; 3510,89 грн. заборгованість з пені та комісії; 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 622,96 грн. штраф (процентна складова). Вимоги позивача щодо повернення заборгованості не були виконані відповідачем, у зв'язку з чим банк вимушений звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, завчасно сповістив про можливість розгляду і вирішення справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив позовну заяву задовольнити у повному обсязі. Відповідач заперечень проти позову не надала, повідомлялася належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, причин не повідомила, свого представника до суду не направила, на підставі чого з урахуванням згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши зібрані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до кредитного договору № б/н від 13.08.2007 року, оформленого заявою позичальника та погодженням ним умов та правил надання банківських послуг ПАТ «КБ «ПриватБанк», [PERSON] 13.08.2007 року отримала кредит в сумі 3700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов зазначеного кредитного договору щодо повернення кредиту, сплати відсотків та інших обумовлених договором платежів, заборгованість за ним станом на 30.09.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 13332,07 грн., з яких: 2771,55 грн. заборгованість за кредитом; 6176,67 грн. заборгованість по процентам; 3510,89 грн. заборгованість з пені та комісії; 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 622,96 грн. штраф (процентна складова). Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується наданим позивачем розрахунком, який був перевірений у судовому засіданні. Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Відповідно до положень ст. 525 ЦПК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд за браком доказів підтвердження виконання зобов'язань за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем, які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про сплачені позивачу суми виключають добросовісність відповідача, що нею не заперечувалось та не спростовано. Оскільки судом встановлено, що позичальник належним чином не виконувала взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість, суд за встановлених обставин, вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення на його користь з позичальника підтвердженої розрахунком суми заборгованості. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача. Враховуючи наведене, на підставі ст. 16, 525,526, 530, 610, 611, 629,1049, 1050, 1054 ЦК України ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 64, 79, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved