Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» 14 серпня 2017 року звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 31 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 15 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, але відповідач [PERSON] належним чином свої зобовязання не виконав, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за ним станом на 15.05.2017 утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 14 736,32 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 11\~605,03 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1 953,37 грн., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 677,92 грн. Оскільки, відповідач добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач змушений був звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 14\~736,32 грн., та судові витрати. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, письмових заяв від нього не надходило. Згідно ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 31 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 15 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, але відповідач [PERSON] належним чином свої зобовязання не виконав, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за ним станом на 15.05.2017 утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 14 736,32 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 11\~605,03 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1 953,37 грн., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 677,92 грн. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості в розмірі 14\~736,32 грн. Крім того, згідно положень статті 141 ЦПК України з відповідача також належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати в сумі 1\~600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved