Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «КБ«Надра» (надалі банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 208888 гривень 31 коп., посилаючись на те, що 24 квітня 2007 року між ПАТ «Надра» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 22/МК/2007-980 (надалі кредитний договір), відповідно до якого [PERSON] було відкрито відновлювальну кредитну лінію в сумі 100 000,00 грн. терміном користування кредитними коштами по 20 квітня 2014 року зі сплатою відсотків за користування коштами із розрахунку 20 % річних. Згідно Додаткової угоди № 1 від 24 квітня 2007 року до Договору кредитної лінії № 22/МК/2007-980 від 24 квітня 2007 року [PERSON] отримала транш у розмірі 60 000,00 грн., терміном користування траншем по 20 квітня 2014 року зі сплатою відсотків за користування коштами із розрахунку 20 % річних. Відповідно до Додаткової угоди № 2 від 08 серпня 2007 року до Договору кредитної лінії № 22/МК/2007-980 від 24 квітня 2007 року [PERSON] отримала транш у розмірі 20 000,00 грн., терміном користування траншем по 20 квітня 2014 року зі сплатою відсотків за користування коштами із розрахунку 20 % річних. Згідно Додаткової угоди № 3 від 14 вересня 2007 року до Договору кредитної лінії № 22/МК/2007-980 від 24 квітня 2007 року [PERSON] отримала транш у розмірі 20 000,00 грн., терміном користування траншем по 20 квітня 2014 року зі сплатою відсотків за користування коштами із розрахунку 20 % річних. Цілі отримання траншів по кредиту - споживчі цілі. В забезпечення усіх грошових зобов'язань за Договором між ПАТ «КБ«Надра», та [PERSON], [PERSON] були укладені окремі договори поруки від 24 квітня 2007 року, відповідно до умов яких Поручителі відповідають перед Кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Крім того в якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань щодо погашення кредиту та інших платежів передбачених Кредитним договором між позивачем та [PERSON] був укладений договір іпотеки від 24 квітня 2007 року, де предметом іпотеки виступає житловий будинок з цегли та черепашнику, що знаходиться за адресою: Херсонська область м. Генічеськ, вул.. Леніна, 180, який належить [PERSON] на підставі договору про поділ домоволодіння у натурі. Додатково в якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] своїх зобов'язань щодо погашення кредиту та інших платежів передбачених Кредитним договором між позивачем та [PERSON] був укладений договір застави особистого майна 22/02 від 24 квітня 2007 року. Відповідачі взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконують, станом на 17 грудня 2013 року за відповідачами склалася заборгованість в сумі 208888,31 грн., в зв'язку з чим, банк просить стягнути цю суму заборгованості солідарно з відповідачів а також судові витрати по справі - судовий збір в сумі 2292, 64 грн. Представник позивача Алексеєва І.В. при проведенні судового засідання в режимі відеоконференції наполягала на задоволенні позовних вимог, просила суд задовольнити вимоги позову повністю, оскільки станом на час розгляду справи заборгованість відповідачами не погашено. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] будучі в попередньому судовому засіданні позов не визнали. Проте в судове засідання відповідачі не з'явились, причини своєї не явки суду не повідомили, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що відповідачі проживають за адресою вказаною у позовній заяві, судова повістка надсилалась за місцем проживання відповідачів, отже, судові повістки про виклик у судові засідання відповідачів вважаються доставленими, а як наслідок, відповідачі вважаються належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Відповідачка [PERSON] згідно поштового повідомлення, яке повернулось до суду за місцем реєстрації відсутня. Відповідно до положень абз. 2 частини 5 статті 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо її адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця, - за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Саме за цією адресою відповідачці надсилалася судові виклики про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відповідно до абз. 3 ч.5 ст. 74 ЦПК України, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручені їм належним чином. Таким чином, відповідачка [PERSON], згідно вимог ст. 74 ч.5 ЦПК, вважається належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи. Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав, встановив наступні факти і відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні встановлено, 24 квітня 2007 року між ПАТ «Надра» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 22/МК/2007-980 (надалі кредитний договір), відповідно до якого [PERSON] було відкрито відновлювальну кредитну лінію в сумі 100 000,00 грн. терміном користування кредитними коштами по 20 квітня 2014 року зі сплатою відсотків за користування коштами із розрахунку 20 % річних. (а.с. 14). Згідно Додаткової угоди № 1 від 24 квітня 2007 року до Договору кредитної лінії № 22/МК/2007-980 від 24 квітня 2007 року [PERSON] отримала транш у розмірі 60 000,00 грн., терміном користування траншем по 20 квітня 2014 року зі сплатою відсотків за користування коштами із розрахунку 20 % річних. Відповідно до Додаткової угоди № 2 від 08 серпня 2007 року до Договору кредитної лінії № 22/МК/2007-980 від 24 квітня 2007 року [PERSON] отримала транш у розмірі 20 000,00 грн., терміном користування траншем по 20 квітня 2014 року зі сплатою відсотків за користування коштами із розрахунку 20 % річних. Згідно Додаткової угоди № 3 від 14 вересня 2007 року до Договору кредитної лінії № 22/МК/2007-980 від 24 квітня 2007 року [PERSON] отримала транш у розмірі 20 000,00 грн., терміном користування траншем по 20 квітня 2014 року зі сплатою відсотків за користування коштами із розрахунку 20 % річних. Цілі отримання траншів по кредиту - споживчі цілі. (а.с.15-20). В забезпечення усіх грошових зобов'язань за Договором між ПАТ «КБ«Надра», та [PERSON], [PERSON] були укладені окремі договори поруки від 24 квітня 2007 року, відповідно до умов яких Поручителі відповідають перед Кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Кредитора вимагати виконання зобов'язань, вказаних у п. 1.1. Договорів поруки повністю (чи у будь-якій його частині) як від Позичальника та Поручителя разом, так і від кожного окремо (а.с. 21-22). Також в якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань щодо погашення кредиту та інших платежів передбачених Кредитним договором між позивачем та [PERSON] був укладений договір іпотеки від 24 квітня 2007 року, де предметом іпотеки виступає житловий будинок з цегли та черепашнику, що знаходиться за адресою: Херсонська область м. Генічеськ, вул. Леніна, 180, який належить [PERSON] на підставі договору про поділ домоволодіння у натурі, посвідченого 29 січня 2007 року приватним нотаріусом Генічеського нотаріального округу [PERSON] за № 137 та зареєстрованого Генічеським бюро технічної інвентаризації 07 лютого 2007 року за № 17750966 (а.с. 23-24). Додатково в якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] своїх зобов'язань щодо погашення кредиту та інших платежів передбачених Кредитним договором між позивачем та [PERSON] був укладений договір застави особистого майна 22/02 від 24 квітня 2007 року, предметом застави відповідно до якого є: швейна машинка «Dream-9500» сер. № 00002139 вартістю 2828 грн.; швейна машинка «Janome» мод. JT1108, сер. № 440015310 вартість 707 грн.; та оверлок вартістю 420 грн.. Загалом на суму 3955 грн. (а.с. 25) Для виконання зобов'язань банк відкрив позичальнику рахунок № 29094780405006, для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам та ін.. платежам. Позичальник зобов'язався повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до заяви, умов та Правил надання банківських послуг, з якими він був ознайомлений під підпис (а.с. 14). Проте, в порушення взятих на себе за кредитним договором зобов'язань та вимог чинного Циві льного кодексу України, відповідачі не виконують їх належним чином. Так, станом на 17 грудня 2013 року відповідачі згідно наданого розрахунку мають заборгованість - 208888,31 грн., що складається: - 96030,74 грн. - заборгованість за кредитом; 101025,71 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1979,04 - пені за порушення строків платежів по кредиту та відсоткам; 9852,82 - штрафу за порушення строків повернення кредиту. З метою усунення допущених порушень, у зв'язку з невиконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором щодо своєчасної оплати процентів та погашення кредиту, позичальнику та поручителям, банком, було направлено досудові вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.26-28). Відповідно до яких позичальник та поручителі були зобов'язані протягом семи календарних днів з моменту отримання досудової вимоги сплатити на користь банку заборгованість за кредитним договором. Одночасно банк повідомив відповідачів, що у випадку невиконання даної вимоги на протязі встановленого періоду, банк буде вважати виконання основного зобов'язання таким, що настав та вимагати повернення всієї суми кредиту, нарахованих відсотків, пені та штрафу у повному обсязі через суд. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов'язання частково або в повному обсязі. В силу ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Вимогами ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У порушення зазначених норм закону та умов кредитного договору, погашення частин кредиту та нарахованих за його користування процентів у передбачених графіком повернення кредиту та сплати процентів в розмірі та строк - не відбувалося, тобто відповідачі зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконували. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Станом на час розгляду справи, погашення заборгованості за кредитним договором, а ні позичальником, а ні поручителями - не здійснено. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що позичальник неналежно виконувала свої обов'язки по кредитному договору, тим що не належним чином погашала кредит та не сплачувала відсотки за користування ним, внаслідок чого у неї перед банком виникла заборгованість по кредитній лінії, то є підстави для стягнення заборгованості з відповідачів на користь позивача у судовому порядку. Але, суд не погоджується з позивачем в частині стягнення штрафу за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним в розмірі 9852,82 грн., та пені за порушення строків та платежів по кредиту та відсоткам в розмірі 1979,04 грн.. Тобто, позивач просить застосувати до відповідача два штрафи за одне і те саме порушення, що суперечить вимогам ст.. 61 Конституції України, зі змісту якої вбачається, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме порушення, тому вимоги позивача про стягнення штрафу в розмірі 9852,82 грн. задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Але, враховуючи те, що позов задоволено частково на загальну суму 199035,49 грн., то з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1990,35 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: partial