Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (Далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту, з ціною позову 12459,42 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору №б/н від 08.09.2010 р., укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 3300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач [PERSON] свої зобовязання по договору не виконав і станом на 26.11.2017 року внаслідок невиконання ним взятих на себе кредитних зобовязань сума його заборгованості перед позивачем складає 12459,42 грн., з яких: 2185,71 грн. - заборгованість за кредитом; 1972,09 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 7232,12 грн. пеня; 500 грн. штраф (фіксована частина); 569,50 грн. штраф (процентна складова). У звязку з невиконанням відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за договором кредиту №б/н від 08.09.2010 р., позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 12459,42 грн. та судові витрати. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 12.01.2018 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали [PERSON] отримав 18.01.2018 року, але відзиву до даного часу не надіслав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги\~ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідач не надав,в тому числі не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору №б/н від 08.09.2010 р., укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 3300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач [PERSON] свої зобовязання по договору не виконав і станом на 26.11.2017 року внаслідок невиконання ним взятих на себе кредитних зобовязань сума його заборгованості перед позивачем складає 12459,42 грн., з яких: 2185,71 грн. - заборгованість за кредитом; 1972,09 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 7232,12 грн. пеня; 500 грн. штраф (фіксована частина); 569,50 грн. штраф (процентна складова). За порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст.611 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. п. 2.1.1.5.5. Умов надання банківських послуг передбачає, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Сума боргу за кредитним договором, сума боргу по процентах та пені, штрафні санкції відповідають умовам кредитного договору №б/н від 08.09.2010 року. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. п. 2.1.1.12.1 Умов та правил надання банківських послуг встановлює, що сторонами погоджено, що зобовязання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобовязаннями. Згідно п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг встановлює, що договір діє протягом 12 міс. з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на тий самий строк. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] на користь банку заборгованості по договору кредиту №б/н від 08.09.2010 р., на загальну суму 12459,42 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 1600 грн. На підставі ст. 526, 527, 530, 625, 1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved