Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з неї заборгованості у сумі 43934,79 грн. (в.т.ч. 6881,15 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 647,43 грн. - відсотки, 36406,21 грн. - пеня (плата за пропуск платежів)). Позовні вимоги обґрунтовуються поданими суду доказами, що підтверджують заявлену до стягнення суму заборгованості. Представник позивача у судове засідання не з'явився, натомість заявив клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 43). Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити. Належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, заперечень проти позову не подала, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи (ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України). Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. Відповідно до умов, укладеного 21 липня 2011 року між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (а.с. 6-13) (далі - Банк) та відповідачем [PERSON] (далі - Позичальник), договору банківського обслуговування №BLaЖГА00054616 (далі -Договір), Банк зобов'язався надати останній кредит в сумі 14500 грн., з процентною ставкою за користування ним на рівні 15 % річних, а Позичальник щомісячно здійснювати погашення частини кредиту та процентів згідно встановленого Графіку (додатки № 1, №2 до кредитного договору а.с. 14-15, 16-19), який є невід'ємною його частиною (п.п. 2.4.2 даного договору). Фактичне отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджуються підписаними Позичальником заявою-анкетою на отримання «Кредиту готівкою» та відкриття поточного рахунку від 21.07.2011 року, Повідомленням про умови кредитування за програмами кредитування на поточні потреби без забезпечення та попередній розрахунок за кредитом від 21.07.2015 року та Витягом від 21.07.2011 року (а.с. 20-24, 24 «а»-25, 26). Відповідно до п. 4.2 Договору, у випадку невиконання Позичальником обов'язку, передбаченого п.3.3.3 Загальної частини Договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобов'язань за Договором перевищило 60 (шістдесят) календарних днів, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку штраф у розмірі, зазначеному в п.8 Спеціальної частини Договору. За п. 4.3 Договору, у випадку прострочення Позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за Графіком, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань (а саме неповерненої чергової частини Кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління Кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовуються для обчислення пені, зазначена в п.9 Спеціальної частини Договору. Банк може використати право на застосування пені, починаючи з наступного дня, рахуючи з дати порушення Позичальником терміну виконання свого грошового зобов'язання, передбаченого цим Договором, а якщо така дата порушення припадає на вихідний, святковий або неробочий день, то рахуючи з першого робочого дня, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем, та закінчуючи днем, що передує даті повного виконання всіх прострочених грошових зобов»язань. Приймаючи до уваги вищевказані обставини справи суд виходить також із того, що згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності з частиною другою ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент звернення позивача до суду, зобов'язання за Кредитним договором відповідачем не виконані. Заборгованість Позичальника станом на 05.08.2015 (розрахунок, а.с. 4-5) за предметом позову у сумі 43934,79 грн., (в.т.ч. 6881,15 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 647,43 грн. - відсотки, 36406,21 грн. - пеня (плата за пропуск платежів) підтверджена належними доказами відповідно до вимог ст.ст. 57-60 Цивільного процесуального кодексу України, відповідачем не спростована, тому позовні вимоги щодо її стягнення підлягають задоволенню на підставі статей 549, 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України. З урахуванням ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню в доход держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved