Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк Золоті Ворота» в особі представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Золоті Ворота» Єрмака В.О звернулось до суду з позовом до [PERSON] та просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, що складає 815 757 грн. 95 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки, відповідно до укладеного з відповідачем іпотечного договору, а саме на: -земельну ділянку площею 0,0639 га., кадастровий номер [NUMBER], призначену для будівництва і обслуговування господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] - шляхом укладання від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем за ціною визначеною на підставі оцінки даного майна, проведеної суб'єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства станом на дату продажу, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, з отриманням витягу з Поземельної книги, Державного земельного кадастру, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також наданням ПАТ «Банк Золоті Ворота» всіх повноважень, необхідних для здійснення такого продажу. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 08 липня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком «Золоті ворота», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк Золоті Ворота» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 02/398Ф, згідно якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 200 000 гривень зі сплатою 15,99 % річних у період з 08.07.2008 р. по 25.06.2015 р. та 20.99% річних у період після 25.06.2015 р., зі сплатою 0,33% від суми кредиту комісії за розрахунково-касове обслуговування кредитної заборгованості, із кінцевим строком повернення 25.06.2015 року. Виконання позичальником кредитного договору забезпечено договором іпотеки від 08.07.2008 р., укладеного між Акціонерно-комерційним банком «Золоті ворота» та [PERSON] Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконав у зв'язку з чим станом на 27 липня 2015 року наявна заборгованість у розмірі 815 757 грн. 95 коп., з яких: -200 000, 00 грн. - заборгованість за кредитом; -259 046, 89 грн. - заборгованість за відсотками; -55 440, 67 грн. - комісія РКО; -301 271, 06 грн. - пеня. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи без участі представника позивача, не запречив щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Окрім того, подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача 180,00 грн. витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином через ЗМІ був повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не подав. Судом ухвалено розглядати справу в порядку заочного провадження. Суд, дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 08 липня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком «Золоті ворота», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк Золоті Ворота» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 02/398Ф, згідно якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 200 000 гривень зі сплатою 15,99 % річних у період з 08.07.2008 р. по 25.06.2015 р. та 20.99% річних у період після 25.06.2015 р., зі сплатою 0,33% від суми кредиту комісії за розрахунково-касове обслуговування кредитної заборгованості, із кінцевим строком повернення 25.06.2015 року. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконав у зв'язку з чим станом на 27 липня 2015 року наявна заборгованість у розмірі 815 757 грн. 95 коп., з яких: -200 000, 00 грн. - заборгованість за кредитом; -259 046, 89 грн. - заборгованість за відсотками; -55 440, 67 грн. - комісія РКО; -301 271, 06 грн. - пеня. Виконання позичальником кредитного договору забезпечено договором іпотеки від 08.07.2008 р. , укладеного між Акціонерно-комерційним банком «Золоті ворота» та [PERSON] Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Викладене свідчить про наявність підстав на звернення стягнення банком на предмет іпотеки в рахунок задоволення своїх вимог за кредитним договором. Відповідно до статей 590, 591 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Враховуючи положення ч. 5 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», згідно якої ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, суд вважає за доцільне, визначити початкову ціну продажу на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, проведеною відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на відповідача слід також покласти понесені позивачем судові витрати. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved