Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Західінкомбанк» звернулось до суду із позовною заявою до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області; третя особа, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору [PERSON], в якій просить зняти арешт з нежитлових приміщень офісу, який розміщений за адресою: [ADDRESS], накладений Першим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції при виконанні виконавчого провадження № 37679637 та відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області при виконанні зведеного виконавчого провадження № 37857554 про стягнення з [PERSON] суми заборгованості. Представник позивача, Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк», у судове засіданні не з'явилася, про час та місце проведення повідомлялася належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити, не заперечую проти заочного розгляду справи. Представник відповідача, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції, у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання відповідач повідомлявся належним чином, причини неявки свого представника не повідомив, заяви про слухання справи у відсутності представника відповідача до суду не надходило. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 листопада 2012 року Приморським районним судом м. Одеси по цивільній справі №1522/17399/12 задоволено у повному обсязі позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. При розгляді вищезазначеної цивільної справи встановлені обставини, які в порядку ст. 61 ЦПК України, є преюдиціальними для розгляду справи за позовною заявою ПАТ «Західінкомбанк» до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області; третя особа, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору [PERSON] про зняття арешту з майна. Так, 11 листопада 2005 року між Комерційним банком «Західінкомбанк» ТОВ (далі за текстом - Кредитор) та [PERSON] (далі за текстом - Позичальник), укладено Кредитний договір № 50, згідно якого Позичальник отримав кредит у вигляді відкличної поновлювальної кредитної лінії в національній валюті. 04 лютого 2008 року з метою забезпечення зобов'язань Позичальника за Кредитним договором № 50 від 11.11.2005 р. між Кредитором та [PERSON] (далі за текстом - Майновий поручитель) було укладено Іпотечний договір. Згідно умов пунктів 1.1., 3.1. Іпотечного договору, Майновий поручитель передав в Іпотеку нежитлові приміщення офісу, загальною площею 367,1 кв.м., що розміщені за адресою: [ADDRESS], що належить Майновому поручителю на підставі договору купівлі-продажу від 30.01.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 63, та зареєстрованого в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості від 01.02.2008 року, в книзі73неж-134 під № 694. 04 лютого 2008 року вищезазначений Іпотечний договір було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, та зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за № 83. Умовами пункту 7.1.3. Договору Іпотеки передбачено, що Іпотекодавець передає Іпотекодержателю за даним договором право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, що є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 01 листопада 2012 року по справі №1522/17399/12 за позовом ПАТ «ЗАХІДІНКОМБАНК» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором постановлено: звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, а саме на: нежитлові приміщення офісу, загальною площею 367,1 кв.м., який розміщений за адресою: [ADDRESS] з ринковою вартістю 4 962 853 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 12 643 751,86 гривень, - шляхом визнання права власності на це нежитлове приміщення за Публічним акціонерним товариством «Західінкомбанк». Однак, як зазначає позивач та вбачається з матеріалів справи одночасно, 17 квітня 2013 року, державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Баєнко Я.В. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №1522/13701/121522/13701/12 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Західінкомбанк» 3175088,63 гривень, про що винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. 19 квітня 2013 року постановою державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Баєнко Я.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, в ході виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] на користь ПАТ «Західінкомбанк» 3175088,63 гривень, накладено арешт на все майно, в тому числі на нежитлові приміщення офісу, загальною площею 367,1 кв.м., який розміщений за адресою: [ADDRESS]. 31 травня 2013 року постановою про передачу матеріалів виконавчого провадження старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Качуркою В.В., матеріали виконавчого провадження №37679637, провадження з виконання виконавчого листа №1522/13701/121522/13701/12 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Західінкомбанк» 3175088,63 гривень, передано до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області. Постановою про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 07 червня 2013 року старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Хлєбніковим О.В., матеріали виконавчого провадження №37679637 провадження з виконання виконавчого листа №1522/13701/121522/13701/12 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Західінкомбанк» 3175088,63 гривень приєднано до зведеного виконавчого провадження №37857554, яке веде відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області. У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом. Іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішенням, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні, зокрема судових рішень, покладається на Державну виконавчу службу України. У відповідності з ч. 1 та 2 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених законом, здійснювати необхідні міри для своєчасного і повного виконання рішення способом і в порядку, передбаченому виконавчим документом. Відповідно до ст. 7 вищенаведеного закону, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб. Згідно ч.1 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, отже сторона має право самостійно та на власний вибір обирати ефективний спосіб захисту свого порушеного або невизнаного права та законного інтересу серед передбачених законом способів. Враховуючи, що рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 01 листопада 2012 року по справі №1522/17399/12 визнано за Публічним акціонерним товариством «Західінкомбанк» права власності на нежитлові приміщення офісу, загальною площею 367,1 кв.м., який розміщений за адресою: [ADDRESS] з ринковою вартістю 4 962 853 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 12 643 751,86 гривень, а накладення арешту на спірні нежитлові приміщення призводить до неможливості оформлення цього права власності, в порядку передбаченому чинним законодавством, суд приходить дло висновку про порушення прав позивача та необхідністю їх захисту шляхом задоволення позовних вимог. Слід також зазначити, що суд в рамках даного цивільного позову не дає оцінки правомірності дій та рішень державних виконавців, а лише виходить з констатації факту, що в результаті зазначених рішень під арешт потрапило те майно, право власності на яке визнано в судовому порядку за Публічним акціонерним товариством «Західінкомбанк».

Outcome: approved