Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з вищевказаним позовом, просило стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору на загальну суму 17373,51 грн. Представник позивача в судове засідання надав заяву про слухання справи без участі представника банка. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач про розгляд справи повідомлена належним чином. Відповідно до наданої до суду заяви зазначала, що позовні вимоги визнає частково, а саме в межах кредитної лінії визначеної в договорі. Також, просила розстрочити виплат на погашення боргу у звязку з тяжким матеріальним становищем, так як дохід складається з одної пенсії, крім того несе додаткові витрати, оскільки чоловік прикутий до ліжка. Дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.12.2011 року між Публічним Акціонерним Товариством «Дельта банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-10037-231211. Згідно кредитного договору банк надав позичальнику платіжну картку. Відповідно до вказаного договору банк відкриває Держателю кредитну лінію на загальну суму 30\~000 грн. та на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 5200 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Станом на 12.06.2015 р. відповідач має заборгованість по кредитному договору у розмірі 17373,51 грн., у тому числі: \~ \~ \~\~ \~ \~\~ \~ \~\~ \~ \~ -\~4971,74 грн. тіло кредиту; - 6303,59 грн. прострочене тіло кредиту; - 6098.18 грн. заборгованість за відсотками. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Під виконанням зобов'язання розуміються вчинення кредитором і боржником дій зі здійснення прав та виконання обов'язків, що випливають із зобов'язання. Належне виконання зобов'язання передбачає виконання зобов'язання в належний строк. Відповідно до статті 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі. Визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Підстав для звільнення відповідача від відшкодування заборгованості судом не встановлено. Стаття 1052 ЦК України закріплює право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обов'язок кредитодавця надати грошові кошти позичальнику, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, як було вище зазначено, відповідач, у поданій до суду заяві з позовом визнала частково, але просила надати їй відстрочку, посилаючись на її тяжке фінансове (матеріальне) становище. Так, як в даний час вона має єдиним доходом пенсію, витрачає кошти на прикутого до ліжка чоловіка. Крім того, вона зазначає, що не відмовляється від своїх зобов'язань по погашенню заборгованості та зобов'язується її погасити. Відповідно до статті 373 Цивільного процесуального кодексу України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. За змістом вказаної статті, підставою для відстрочення або розстрочки рішення суду є обставини, що утруднюють виконання такого рішення. Крім того, вирішуючи питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, які б свідчили про можливість надання відповідачу відстрочки або розстрочки виконання судового рішення. Враховуючи визнання відповідачем позову, його матеріальний стан та наміри і зобов'язання щодо погашення заборгованості, суд вважає за можливе задовольнити клопотання [PERSON] та надати їй розстрочку виконання рішення суду строком на два роки. На підставі викладеного та

Outcome: approved