Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до Кілійського районного суду Одеської області 20.01.2015 року з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 10.05.2014 року в сумі 20492,41 грн., укладеному між ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON]. Позивач вказує, що згідно зазначеного договору 10.05.2014 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Як зазначає позивач, [PERSON], у порушення умов договору зобовязання по кредитному договору належним чином не виконав в звязку з чим станом на 30.11.2014 року склалась заборгованість по кредиту у розмірі 20492,41, а саме: - заборгованість за кредитом 15085,27 грн.; - по процентам за користування кредитом 3505,12 грн.; - заборгованість з комісії за користування кредитом 450,00 грн.; а також штрафи, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - штраф ( фіксована частина) 500 грн.; - штраф (процентна складова) 952,02 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязання і заборгованість не погашає, у звязку з чим позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи у відсутність представника зі згодою на заочний розгляд справи. Відповідач, [PERSON], повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст.74-76 ЦПК України, в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності, суду не надавав. На підставі письмової заяви представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України \~\~\~Вивчивши матеріали справи та дослідивши \~наявні \~докази судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини Суд визнає доведеним факт укладання 10.05.2014 року між ПАТ комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] кредитного договору № б/н від 10.05.2014 року. За умовами укладеного договору, в день \~його підписання [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. /а.с. 6-8/ Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти [PERSON] 20.05.2014 року було змінено кредитний ліміт та встановлено кредитний ліміт у розмірі 7200 грн. /а.с. 5/ \~\~В \~звязку з несвоєчасним погашенням заборгованості по кредиту та відсотків, нарахованих за користування [PERSON] кредитом у відповідності до графіку погашення станом на 30.11.2014 року склалась заборгованість по кредиту у розмірі 20492,41, а саме: - заборгованість за кредитом 15085,27 грн.; - по процентам за користування кредитом 3505,12 грн.; - заборгованість з комісії за користування кредитом 450,00 грн.; а також штрафи, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - штраф ( фіксована частина) 500 грн.; - штраф (процентна складова) 952,02 грн. Отже, заборгованість [PERSON] перед Банком становить 20492,41 грн. \~\~\~Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~ Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. \~Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, на які посилається \~позивач підтверджені належними доказами \~і ґрунтуються на законі. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved