Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON], у якому, уточнивши позовні вимоги, просять стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по відсотках за кредитним договором № SAMDN03000021172243 від 17.04.2008 року в сумі 24 214 грн. 58 коп. за період з 22.09.2012 року по 22.09.2015 року. В обґрунтування заявлених вимог вказують на те, що між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №SAMDN03000021172243 від 17.04.2008 року, відповідно до якого останньому було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, [PERSON] не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та відсотків, чим порушує взяті на себе зобов»язання. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON]-[PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказав що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки строк дії наявної у [PERSON] картки встановлений на один рік до 17.04.2009 року,а тому у квітні 2012 року сплив трирічний строк позовної давності. Позивачем зазначено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03.10.2011 року було стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 28 165,84 грн. Згідно ч.ч.2, 3 ст.264 ЦК України, визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Відповідно, у разі обрахунку позовної давності з моменту ухвалення вказаного судового рішення, строк позовної давності закінчився 04.10.2014 року. У позові просить відмовити у зв'язку із пропуском строку позовної давності. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив Відповідно до Кредитного договору № SAMDN03000021172243 від 17.04.2008 року Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (зараз - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»), [PERSON] було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Як вбачається із розрахунку Банку, станом на 22.09.2015 р. у [PERSON] виникла заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість за кредитним договором №SAMDN03000021172243 від 17.04.2008 року в розмірі 24 214,58 грн., які нараховані за період із 22.09.2012 року по 22.09.2015 року. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2011 року ухвалено стягнути із [PERSON] в користь ПАТ КБ «Приватбанк» 28 165,84 грн. заборгованості за Кредитним договором № SAMDN03000021172243 від 17.04.2008 року. Розрахунок заборгованості проводився станом на 16.11.2010 року. Відповідно до ч. 1,2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 4 Кредитного договору № SAMDN03000021172243 від 17.04.2008 року, на протязі всього терміну дії договору Банк випускає Клієнту на умовах діючого договору наступні карти: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Повернення заборгованості за кредитним договором включає в себе зобов'язання позичальника здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені заявою позичальника, та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення порядку повернення кредиту та процентів за користування ним. Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, початок позовної давності для стягнення нарахованих платежів утвореної відповідачем заборгованості необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Вказана правова позиція викладена в правовому висновку Верховного Суду України у справі № 6-116 цс 13 по спору про стягнення заборгованості за кредитним договором. У кредитному договорі від 17.04.2008 року сторонами погоджено, що строк дії кредитного ліміту відповідач строку дії карти. Із змісту п.3.1.1. правил користування платіжною карткою, вбачається, що строк дії Картки вказаний на ній (місяць, рік). Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Також із змісту 5.4 правил вбачається, що строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці. Строк дії картки відповідача сплив 30 квітня 2009 року. Відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, карка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Таким чином, звернувшись до суду лише 24 вересня 2015 р., позивач пропустив строк позовної давності за усіма черговими щомісячними платежами, які повинен був здійснити [PERSON]. за кредитним договором № SAMDN03000021172243 від 17.04.2008 р. Оскільки відповідачем у спорі заявлена вимога про застосування наслідків спливу строку позовної давності, враховуючи відсутність поважних причин, з яких Банк не звертався до суду з позовом, суд вважає, що у позові позивачу слід відмовити у зв»язку із пропуском строку давності. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed