Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 30.05.2013 року в сумі 11 790,86 грн. та судові витрати по справі у розмірі 1 600 грн. Відповідно до позовної заяви [PERSON], згідно укладеного договору № б/н від 30.05.2013 року, отримала кредит в розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Договірні зобов'язання боржник належним чином не виконала. Станом на 21.11.2017 року відповідач має заборгованість 11790,86 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але в клопотанні до суду прохав розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі і не заперечував проти винесення заочного рішення. (а.с. 2). Відповідач в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала та прохала врахувати її тяжкий матеріальний стан, а саме утримання двох малолітніх дітей, тимчасове безробіття. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30.05.2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» за заявою [PERSON] надано кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 21.11.2017 року відповідач має заборгованість 11 790,86 грн., яка складається з наступного: 604,38 грн. - тіло кредиту; 3258,79 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; 6890,03 грн. - нараховано пені; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 537,66 грн. - штраф (процентна складова). (а.с.6-7). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Враховуючи викладене в задоволенні позову в частині стягнення штрафу слід відмовити. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 527, 530, 625 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок; якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1049 частиною 1 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ст.1054 ч.1 ЦК України. Банком було виконано в повному обсязі свої зобов'язання перед відповідачем. В той час як відповідачем зобов'язання належним чином не виконано. Статтею 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними обставинами в розумінні ст. 551 ЦК України можна вважати ступінь виконання зобов'язання боржником, наприклад, дострокове погашення кредиту та відсотків, доведений матеріалами справи тяжкий майновий стан боржника, інші інтереси сторін (а не лише боржника), які заслуговують на увагу. Також в своїх рішеннях Верховний суд України при розгляді справ даної категорії наголошує на необхідність врахування судами співвідношення розміру боргу по невиконаному зобов'язанню та нарахованої пені. В зв»язку з тяжким матеріальним становищем відповідача, а саме має на утриманні двоє малолітніх дітей, 2008, 2013 року народження про що свідчить свідоцтва про народження [INFO]від 05.01.2009 року та [INFO] від 12.09.2013 року, знаходиться у Компаніївському районному центрі зайнятості Кіровоградської області на обліку по безробіттю про що свідчать довідка за № 02-21/05 від 31.01.2018 року, інших доходів не має, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 1 000 грн., що не завдасть позивачу збитків, проте може полегшити стан боржника. Таким чином, зваживши у сукупності надані позивачем та відповідачем докази по справі, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконує взятих на себе зобов'язань за договором, але враховуючи вимоги статтей 549, 551 ЦК України позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 600 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial