Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором №К2ХRRХ04870103 від 02.06.2008 року на загальну суму 24014 грн 54 коп., а також судових витрат по сплаті судового збору, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного кредитного договору №К2ХRRХ04870103 від 02.06.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 3296 грн. 40 коп. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 13.09.2013 року має заборгованість - 24014 грн 54 коп., яка складається з: 3296, 40 грн. - заборгованість за кредитом; 226,56 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1068, 00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 17803,84 - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1119,74 - штраф (процентна складова). Представник позивача до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності відповідача останній до суду не надсилав. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який подав заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 02.06.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір № К2ХRRХ04870103, за умовами якого, предметом договору є кредит . За цим договором банк зобов'язується надати позичальникові кредит у розміру та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кошти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов договору, кредит надається на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. (а.с. 8-12) Відповідно кредитного договору загальний розмір кредиту становить 3296,40, строк його погашення є 02.06.2009 року та процентною ставкою 12,00 % річних. Згідно з п. 5.1 кредитного договору у випадку порушення позичальником зобовязання щодо повернення основної суми кредиту, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочення. Крім того, п. 5.3 кредитного договору передбачені штрафи, за невиконання умов договору. Відповідно до вимог ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Разом з тим, відповідно до наданих представником позивача розрахунків станом на 13.09.2013 року, непогашена сума заборгованості за кредитним договором №К2ХRRХ04870103 від 02.06.2008 року з боку відповідача становить 24014 грн 54 коп., яка складається з: 3296, 40 грн. - заборгованість за кредитом; 226,56 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1068, 00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 17803,84 - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1119,74 - штраф (процентна складова). Під час розгляду судової справи доказів, які мали спростувати наведені представником позивача розрахунки, відповідачем не надано. В статті 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до норми статті 48 Конституції України, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Аналізуючи всі обставини по справі, враховуючи, що розмір неустойки (пені), який позивачем визначений в розмірі 17803,84 грн. значно перевищує розмір збитків позивача, та на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, суд,

Outcome: partial