Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON], у якому просило стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №б/н від 28 вересня 2012 року в розмірі 23051,03 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 28.09.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір згідно заяви № б/н, поданої з метою отримання банківських послуг, відповідно до якої банк надав позичальнику кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач своїм підписом у заяві підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затвердженими наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року, та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на вказаному банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. У випадку незгоди зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті, позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. Укладений між сторонами договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідач своєчасно не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, у зв'язку з чим станом на 28.02.2017 року перед банком утворилась заборгованість в загальній сумі 23051,03 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 293,06 грн.; заборгованості по процентах за користування кредитом - 17184,11 грн.; заборгованості за пенею та комісією - 4000,00 грн.; штрафу - 500 грн. (фіксована частина) та 1073,86 грн. (процентна складова), яку позивач просив стягнути з відповідача, а також стягнути понесені судові витрати у виді судового збору. Одночасно з позовною заявою представником позивача подано клопотання про розгляд справи у його відсутності, у якому останній також вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, заяв чи клопотань з боку ПАТ КБ «Приватбанк» немає та проти заочного розгляду справи і винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак в канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій одночасно просив зменшити розмір пені до тіла кредиту, так як на даний час він ніде не працює та будь - яких доходів не має. За викладених обставин, суд провів розгляд справи в порядку ч. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з огляду на наступне. За змістом ст.ст.509, 526, 530 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства...., у строк, встановлений у зобов'язанні. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У своїй заяві від 28.09.2012 року відповідач підтвердив факт ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку і погодився з ними, тобто уклав з банком кредитний договір про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Заявою відповідача, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які становлять укладений між сторонами Договір про надання банківських послуг, доводиться той факт, що між сторонами у справі було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач [PERSON] отримав від ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку за умови сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати своєї умови договору. Підписавши заяву про відкриття рахунку на видачу перерахованих коштів, відповідач погодився з тим, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять укладений між сторонами Договір про надання банківських послуг. Згідно п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг позивач дав згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, а також надав Банку право в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг у разі порушення боржником строків платежу по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, боржник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК. Розрахунком суми заборгованості по кредитному договору №б/н від 28.09.2012 року доводиться та обставина, що сума заборгованості за даним договором станом на 28.02.2017 року склала 23051,03 грн., з яких: сума основного боргу становить 293,06 грн.; заборгованість за процентами - 17184,11 грн.; заборгованість за комісією - 4000,00 грн., заборгованість по судовим штрафам - 1573,86 грн. Вирішуючи питання про стягнення зазначеної суми заборгованості, суд зважує на положення ч.3 ст.551 ЦК України, яким передбачено, що розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За змістом указаної норми, суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню, враховуючи при цьому, зокрема занадто високий її розмір порівняно зі збитками споживача, ступінь виконання зобов'язання, майновий стан сторін, їх майнові та інші інтереси, що заслуговують на увагу, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через не співмірність із розміром основного зобов'язання. При цьому зменшення розміру неустойки - це право суду. Частина 3 ст.551 ЦК України з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за власною ініціативою (постанова Верховного Суду України № 6-100цс14 від 3 вересня 2014 року). Наведені вище обставини - розмір заборгованості та штрафних санкцій, їх співмірність, обставини, які дають суду право застосувати ч. 3 ст.551 ЦК України або не застосувати, є фактичними обставинами справи, встановлення яких судом відповідно до п. 2 ч.1 ст.214 ЦПК України є обов'язковою умовою при розгляді справи та ухваленні судового рішення у справі про стягнення заборгованості. За встановлених у справі обставин, суд приходить до висновку про можливість застосування положення ч.3 ст.551 ЦК України з огляду на ті обставини, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов'язання: прострочене грошове зобов'язання за договором позики становить 293,06 грн., а пеня складає 4000,00 грн. На підставі викладеного, суд зменшує розмір пені до 293,06 грн., тобто до суми основного боргу за договором позики. Таким чином, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню кредитна заборгованість в розмірі 19344,09 грн., з якої: заборгованість за кредитом - 293,06 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 17184,11 грн., заборгованість за пенею та комісією - 293,06 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) -1073,86 грн. Крім цього, в силу вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені і документально підтверджені останнім судові витрати у виді судового збору в сумі 1600,00 грн.

Outcome: partial