Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду 24 грудня 2013 року з позовом, вказавши, що 06 серпня 2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1/256-МК/1. Згідно умов вищевказаного договору позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 30\~000,00 доларів США зі строком повернення кредиту до 07 липня 2013 року. В якості забезпечення зобовязань позичальника за кредитним договором № 1/256-МК/1, між банком та ТзОВ «СОФТСЕРВІС» був укладений договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобовязався перед банком відповідати за виконання позичальником усі зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору. Позивач свої зобовязання виконав, надавши відповідачу [PERSON] грошові кошти, однак відповідач умови договору належним чином не виконує, допустивши заборгованість по кредиту. Станом на 03 грудня 2013 року заборгованість позичальника за кредитним договором № 1/256-МК/1 складає 93\~789,11доларів США, а саме: - заборгованість по кредиту 28\~672, 43 доларів США; - заборгованість по процентам за користування кредитом 41\~204,94 долара США; - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 23\~911,74 долара США. Тому позивач просить стягнути з відповідачів солідарно на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 93\~789 доларів США 11 центів, що за курсом 7,99 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.12.2013 р. складає 749\~374 грн. 99 коп. та судові витрати у розмірі 3441,00 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі (а.с. 118,119). Відповідач [PERSON] та представник ТзОВ «СОФТСЕРВІС» в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки в суд не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 04 липня 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено кредитну угоду № 1/256-МК (а.с7-9 копії договору). Відповідно до умов вказаної угоди, предметом угоди є загальні умови та порядок надання банком в рамках програми мікрокредитування кредиту позичальнику, кредит надається при наявності вільних грошових засобів. Надання засобів здійснюється окремими частинами траншами кредиту, сукупна величина сальдо по яким не буде перевищувати суму, обумовлену п. 1.2. даної угоди. Видача частин кредиту здійснюється після підписання договору про видачу траншу, на строк та на умовах, передбачених в угоді, а також в договорі про видачу траншу. Умови видачі сума кожної частини, строк по кожному траншу кредиту оформлюється окремим договором про видачу траншу при кожній видачі частини кредиту. Кожний договір про видачу траншу являється невідємною частиною даної угоди. Позичальник зобовязується повернути отриманий кредит, оплатити відсотки та винагороду в строки, встановлені угодою та договорами про видачу траншів в повному обсязі. Загальна сума кредиту в рамках кредитування угоди 30\~000,00 доларів США. Строк повернення кредиту та окремих частин траншів кредиту, встановлюється договорами про видачу траншів кредиту, а також графіками погашення кредиту, відсотків та винагороди, які являються невідємними додатками до договору про видачу траншів, але не пізніше 04 липня 2018 року. Вказаний строк може бути змінений згідно п.п. 2.3.3., 2.4.1. даної угоди. Кредит надається на наступні цілі: споживчі цілі. Мета надання окремих частин кредиту траншів, уточнюється в п. 1.4. договорів про видачу траншів. В якості забезпечення зобовязань позичальника за кредитною угодою № 1/256-МК, між банком та ТзОВ «СОФТСЕРВІС» 04 липня 2008 року був укладений договір поруки № 1/256-МК/2, відповідно до умов якого поручитель зобовязався перед банком відповідати за виконання позичальником усі зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору (а.с. 13 копія договору). Відповідно до п. 2 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання обовязків за кредитним договором у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Позивач свої зобовязання виконав, надавши відповідачу [PERSON] грошові кошти, однак відповідач умови договору належним чином не виконує, допустивши заборгованість по кредиту. Станом на 03 грудня 2013 року заборгованість позичальника за кредитною угодою № 1/256-МК від 04.07.2008 р. складає 93\~789,11доларів США (а.с. 4-5 розрахунок), а саме: - заборгованість по кредиту 28\~672, 43 доларів США; - заборгованість по процентам за користування кредитом 41\~204,94 долара США; - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 23\~911,74 долара США. У звязку із заборгованістю, що виникла в звязку з неналежним виконанням своїх зобовязань [PERSON] банком на адресу відповідачів було направлено досудові вимоги про погашення заборгованості за Договором, які залишені ними без реагування (а.с.30,31 копії повідомлення, реєстру). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч. 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ визначено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК України право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від пред'явлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення статті 651 ЦК. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Згідно ч.1,2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи, що відповідачі умови кредитної угоди не виконали, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідачів підлягають стягненню, понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 3441,00 грн.(а.с.20). Згідно ч. 5,6 п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від\~17.10.2014\~№\~10, при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно\~ до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Outcome: approved