Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ«ПриватБанк») в особі представника [PERSON] звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON]про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначають, що з відповідачем по справі було укладено договір № б/н від 09 червня 2011 року про надання кредиту на сум у 13400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Проте своїх зобовязань щодо повернення кредиту та відсотків за його використання боржник не виконує, в звязку з чим станом\~ на 14 серпня 2017 року має заборгованість у сумі 49887 грн. 38 коп., яку позивач просить стягнути в судовому порядку. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач також надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала, проти його задоволення не заперечує. Просить застосувати положення ст. 61 Конституції України, щодо стягнення з неї штрафів. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, в звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що між ПАТ КБ «Приват-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір\~№ б/н від 09 червня 2011 року. Згідно умов договору відповідач отримала кредит у розмірі 13400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, за комісією, а також інші витрати згідно умов (а.с.9-28). В звязку з невиконанням взятих на себе зобовязань по кредитному договору станом на 14 серпня 2017 року відповідач має заборгованість в сумі 49887,38 грн., яка складається з наступного: 8759,03 грн. тіло кредиту; 7672,92 нараховано відсотків за користування кредитом, 30603,65 нараховано пені, а також: 500 грн. штраф(фіксована частина), 2351,78 грн. штраф (процентна складова) відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. Вказана сума заборгованості підтверджується наданим розрахунком (а.с.5-8). Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач позов визнала, не заперечує проти стягнення з неї суми заборгованості за кредитним договором, просить застосувати відносно неї положення ст. 61 Конституції України. Оскільки відповідач належним чином не виконала умови договору, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі та структурних складових, які будуть визначені судом нижче. Щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 2351,78 грн. (процентна складова), суд зазначає наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідача, [PERSON] нараховувалась пеня за несвоєчасність виконання своїх зобовязань за кредитним договором, яка погашалась Банком в порядку черговості згідно з Умовами\~ надання банківських послуг.\~ Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів, а саме: 500,00 грн. - штраф(фіксована частина); 2351,78 грн. штраф (процентна складова) за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що відповідач допускала порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач вже нараховував відповідачу пеню. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015р. № 6-2003цс15. За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором станом на 14 серпня 2017 року у сумі 47035 грн. 60 коп., яка складається з наступного: -8759,03 грн. тіло кредиту; -7672,92 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; - 30603,65 заборгованість за пенею та комісією. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно (94,28 %) до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: approved