Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 19759грн. 10коп. Позовні вимоги обґрунтовував позивач тим, що відповідно до укладеного договору у вигляді заяви про приєднання № 1144317/070416 від 27 вересня 2016 року відповідач отримав кредит у розмірі 13000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань станом на 31 травня 2018 року заборгованість складає 19759грн. 10коп., яка складається з 12994грн. 85грн. заборгованості за кредитом, 106грн. 81коп. процентів по кредиту, 5149грн. 12коп. прострочених процентів за кредитом, 3грн. комісії, 975грн. 42коп. пені, яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути збитки від інфляції в сумі 363грн. 05коп. та три відсотка річних в сумі 166грн. 85коп. Представник позивача надав заяву з клопотанням справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Ухвалою суду від 27 липня 2018 року справу призначено к розгляду у спрощеному позовному провадженні відповідно до ст.274 ЦПК України. Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні позивач та відповідач повідомлені належним чином. Заперечення проти такого розгляду справи та відзив на позов від відповідачки судом у встановлений строк не отримано. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи,суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні із досліджених доказів встановлено, що відповідно до укладеного договору у вигляді заяви про приєднання № 1144317/070416 від 27 вересня 2016 року відповідач отримав кредит у розмірі 13000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В зв'язку з невиконанням відповідачкою зобов'язань станом на 31 травня 2018 року заборгованість складає 19759грн. 10коп., яка складається з 12994грн. 85грн. заборгованості за кредитом, 106грн. 81коп. процентів по кредиту, 5149грн. 12коп. прострочених процентів за кредитом, 3грн. комісії, 975грн. 42коп. пені. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК). Відповідно до ст.ст.526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК зобов'язання повинні виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У ст.599 ЦК встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно ст.1050 ЦК України - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, а також відповідно до ст.550 ЦК України сплатити неустойку (штраф, пеню). Відповідно до вимог статті 625 ЦК України підлягають задоволенню вимоги про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, оскільки відповідачем порушене грошове зобов'язання. Позивач надав належний розрахунок інфляції та відсотків річних, які складають відповідно 363грн. 05коп. та 166грн. 85коп. Згідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду жодного доказу належного, допустимого та достовірного у відповідності до ст.ст.77-79 ЦПК України щодо заперечень проти позову, наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідач не спростував. Відзив на позов не надіслав. Таким чином, із боржника на користь кредитора підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, збитки від інфляції та три відсотка річних, а тому суд доходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані на нормах закону і повинні бути задоволені. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved