Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова з цивільним позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 20190,97 грн., з яких основний борг 1603,04 грн., прострочений борг 7065,08 грн., прострочені проценти 3941,06 грн., строкові проценти 37,96 грн., плата за обслуговування кредиту - 510,64 грн, пеня за несвоєчасне погашення платежів - 7033,19 грн, також стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить задовольнити їх в повному обсязі. Крім цього зазначив, що проти розгляду справи в заочному порядку він не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд визнає, що відповідач повідомлений належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, ПАТ «Ідея Банк» (код ЄДРПОУ 19390819) виникло внаслідок зміни назви ПАТ «Плюс Банк» (ВАТ «Плюс Банк») відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів і є правонаступником всіх його прав та обов'язків. В тому числі, ВАТ «Плюс Банк» було правонаступником ВАТ АКБ «Прикарпаття», яке в свою чергу, створено шляхом реорганізації ТзОВ «Комерційний банк розвитку лісової та деревообробної промисловості Прикарпаття «Прикарпатлісбанк», що підтверджується змінами до статуту ПАТ «Плюс Банк», погодженими Національним банком України 07.10.2011 року та зареєстрованими 13.10.2011 року.(а. с. 9-11). 02.12.2013 року між Позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №Р32.198.71213, Згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 11101,00 грн. та зі сплатою 9,99% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів (а. с. 22-23). Позивач повністю виконав свої зобов'язання згідно кредитного договору, що підтверджується видатковим касовим ордером (а. с. 14). Останній платіж боржником [PERSON]. здійснено 14.08.2014 року (а. с. 18), Отже, сума боргу [PERSON] за кредитним договором станом на 17.08.2015 року становить 20190,97 грн. Заборгованість Відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] та розрахунком заборгованості станом на 17.08.2015 року (а. с. 18). Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст.536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Всупереч вищезгаданим нормам Цивільного законодавства та умов Кредитного договору Відповідач свої зобов'язання перед Позивачем щодо повернення кредиту, нарахованих відсотків та штрафних санкцій не дотримується, тим самим порушує істотні умови Кредитного договору. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі - відшкодування збитків. У відповідності до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У свою чергу під збитками законодавець у ст. 22 ЦК України розуміє витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Пунктом 2 ст. 1050 ЦК передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи що відповідач взятих на себе кредитних зобов'язань не виконує, суд знаходить позовні вимоги Банку про стягнення з відповідача боргу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved