Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Дельта Банк звернулося до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 27 вересня 2011 року між ПАТ «Астра Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», згідно договору купівлі-продажу прав вимог від 02 грудня 2013 року) та [PERSON] було укладено кредитний договір №310006029803001, за умовами якого остання отримала від позивача кредитні кошти у розмірі 145 057,02 грн. строком з 27 вересня 2011 року по 27 вересня 2018 року. Разом з цим, в забезпечення виконання вказаного договору між позивачем та відповідачами було укладено договір поруки №310006029803001/П від 27 вересня 2011 року, згідно якого поручитель [PERSON] взяв на себе зобовязання солідарно з [PERSON] відповідати в повному обсязі перед позивачем за своєчасне та повне виконання боржником свого обовязку за кредитним договором. Оскільки, у порушення кредитного договору позичальник [PERSON] свої зобов»язання належним чином не виконує, а тому в неї станом на 31 липня 2015 року виникла прострочена заборгованість у розмірі всього 127 516,60 грн., з яких: 110 769,40 грн. заборгованість за кредитом та 16 747,20 грн. заборгованість за відсотками, які позивач і просить стягнути з відповідача [PERSON] Представник позивача у судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про час та місце проведення такого повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд зі згоди представника позивача розглянув справу за його відсутності, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] також у судове засідання не зявилася, хоча про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що 27 вересня 2011 року між ПАТ «Астра Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №310006029803001, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 145 057,02 грн., на строк з 27 вересня 2011 року по 27 вересня 2018 року, та зобовязалася в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором, виплачувати проценти (15,9% річних) за користування кредитом та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Також встановлено, що в забезпечення виконання вищевказаного договору між позивачем та відповідачами було укладено договір поруки №310006029803001/П від 27 вересня 2011 року, згідно якого поручитель [PERSON] взяв на себе зобовязання солідарно з [PERSON] відповідати в повному обсязі перед позивачем за своєчасне та повне виконання боржником свого обовязку за кредитним договором. Разом з цим встановлено, що [PERSON] порушила взяті на себе зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого у неї станом на 31 липня 2015 року виникла заборгованість всього у розмірі 127 516 грн. 60 коп., з яких: 110 769грн.40коп. заборгованість за кредитом та 16 747 грн.20 коп. заборгованість за відсотками. Згідно ч.1 ст.1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи. Згідно п.п.3,5,6 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: 3) свобода договору; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Разом з цим, згідно ч.1 та ч.3 ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно ст.177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.ч.1,2 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.554 ЦК України разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.ч.1,3 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.ч.1,2 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу… Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п.3.3.1 Кредитного договору, позичальник [PERSON] зобовязалася щомісячно погашати платіж, згідно п.2.5 цього Договору. Згідно п.3.1 Договору поруки, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед банком на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги. Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що [PERSON] порушила взяті на себе зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого у неї станом на 31 липня 2015 року виникла заборгованість всього у розмірі 127 516 грн. 60 коп., а також того, що відповідач [PERSON] згідно договору поруки несе з нею повну відповідальність перед кредитором, а тому суд приходить до висновку, що позов ПАТ Дельта Банк до [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved