Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» ( далі ПАТ ) звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи це тим, що 04 січня 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений у письмовій формі договір № НМХRRX01500407, згідно якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 2784 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і ПАТ договір. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати ПАТ грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості по тілу кредиту, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно умов договору. 30 квітня 2009 року на підставі рішення загальних зборів акціонерів змінено найменування позивача із Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», що зазначено у п. 1.1 Статуту ПАТ. 17 липня 2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. В зв'язку з тим, що [PERSON] умов договору належним чином не виконала, станом на 15 квітня 2014 року виникла заборгованість по кредитному договору № НМХRRX01500407 від 04 січня 2008 року в сумі 20815 грн. 79 коп., з яких 2678 грн. 66 коп. заборгованість за кредитом, 343 грн. 87 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1444 грн. 98 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом, 14880 грн. 86 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 1467 грн. 42 коп. штрафу. ПАТ просить стягнути з відповідачки суму заборгованості та відшкодувати судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у письмовому клопотанні, поданому до суду, просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання за повторним викликом не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 04 січня 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений у письмовій формі кредитний договір № НМХRRX01500407, згідно якого банк надав [PERSON] строковий кредит у сумі 2784 грн. 00 коп. на строк 24 місяці з 04 січня 2008 року по 04 січня 2010 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1.0% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 66,82 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 464 грн. в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії, в зазначені в заяві та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) строки; погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з « 3» по « 8» число кожного місяця, позичальник повинен надавати банку грошові кошти в сумі 198,09 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з умовами, що підтверджується копією відповідного договору та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), які додано до матеріалів справи. Обумовлена сума кредиту [PERSON] була надана, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, доданим до матеріалів справи. Згідно ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст. 1048 Цивільного Кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1050 Цивільного Кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. ЗАТ КБ «ПриватБанк» змінило назву на ПАТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується копіями статуту, свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи А01№ 054809, які додані до матеріалів справи. Позивач у позовній заяві посилається на те, що відповідачка не виконувала свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом в сумі 2678 грн. 66 коп., що підтверджується відповідними розрахунками заборгованості по кредиту, доданим до матеріалів справи. Відповідачка не надала суду доказів вчасного повернення кредиту та погашення кредиту на день розгляду справи. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає повернення кредиту. Позивач у позовній заяві посилається на те, що відповідачка не сплатила також відсотки за користування кредитом та комісію за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 343 грн. 87 коп. по відсоткам та 1444 грн. 98 коп. за комісією за користування кредитом, що підтверджується відповідним розрахунком, доданим до матеріалів справи. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає повернення кредиту, сплати процентів та комісії за користування кредитом. Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 551 Цивільного Кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. У пункті 5. 1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) визначено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п. п. 3.2.2, 3.2.3 даних умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. Пунктом 5. 3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), копія яких додана до матеріалів справи, між позивачем та [PERSON] визначена відповідальність позичальника за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів: штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. На підставі вказаного пункту Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) позивач просить стягнути з [PERSON] штраф у вигляді фіксованої суми, визначеної договором, та відсоткової ставки. Суд вважає, що позивач правомірно вимагає стягнення з відповідачки пені та штрафу, обумовлених в договорі кредиту як відповідальність за порушення зобов'язання. Суд знаходить, що згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачені при подачі позовної заяви судові витрати: судовий збір.

Outcome: approved