Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 лютого 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2484. Відповідачу було надано кредит у розмірі 70 500 грн. строком на 10 років із терміном остаточного погашення не пізніше 11 лютого 2018 року зі сплатою процентів 15% річних. З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором 11 лютого 2008 року між ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір № 5643, предметом якого виступила земельна ділянка в с/т «Юпітер», кадастровий номер: [NUMBER]. В подальшому, в зв'язку з невиконанням умов кредитного договору та утворення заборгованості 3 грудня 2008 року Банк направив [PERSON] та [PERSON] вимоги за вих. № 5044 та № 5043 про дострокове погашення кредиту, відсотків та інших платежів, згідно умов договору, які не були задоволені, внаслідок чого Апеляційним судом Київської області 2 березня 2015 року ухвалено рішення в справі № 2/362/2269/14 за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором у сумі 130 956,40 грн., яка складається із загальної суми не простроченого кредиту в розмірі - 23 460 грн., загальної суми заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 38 507,60 грн., пені 21 948,80 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором. Рішення набрало законної сили і в касаційному порядку не оскаржувалось. Рішення Апеляційного суду Київської області від 02 березня 2015 року не виконано, предмет іпотеки не реалізовано, відповідно погашення вимог Банку за рахунок іпотеки не відбулося. Таким чином, оскільки зобов'язання [PERSON] за кредитним договором не припинилися, право вимоги АТ «Ощадбанк» про повернення кредиту залишилося дійсним і підлягає судовому захисту. У зв'язку з чим, просить стягнути з [PERSON] на користь позивача суму в загальному розмірі 245 868,33 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про те що позовну заяву підтримує, про заочний розгляд справи не заперечує та просив справу розглядати у його відсутність. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заяв та клопотань від них на адресу суду не надходило. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін, суд, на підставі вимог ст. ст. 169, 224 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи, отримавши згоду представника позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 11 лютого 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2484. Згідно з умовами кредитного договору, відповідачу було надано кредит у розмірі 70 500 грн. строком на 10 років із терміном остаточного погашення не пізніше 11 лютого 2018 року зі сплатою процентів 15% річних. З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором 11 лютого 2008 року між ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір № 5643, предметом якого виступила земельна ділянка в с/т «Юпітер», кадастровий номер: [NUMBER]. В подальшому, в зв'язку з невиконанням умов кредитного договору та утворення заборгованості 3 грудня 2008 року Банк направив [PERSON] та [PERSON] вимоги за вих. № 5044 та № 5043 про дострокове погашення кредиту, відсотків та інших платежів, згідно умов договору, які не були задоволені,. Апеляційним судом Київської області 2 березня 2015 року ухвалено рішення в справі № 2/362/2269/14 за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором у сумі 130 956,40 грн., яка складається із загальної суми не простроченого кредиту в розмірі - 23 460 грн., загальної суми заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 38 507,60 грн., пені 21 948,80 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором. Рішення набрало законної сили і в касаційному порядку не оскаржувалось. Згідно положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. На день звернення до суду із вказаним позов рішення Апеляційного суду Київської області від 2 березня 2015 року не виконане. Станом на 28.04.2017 р. заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором становить в загальному розмірі 245 868,33 грн. Заборгованість складається із: 70 500,00 грн. - загальна сума прострочених чергових платежів за кредитом, 38 507,60 грн. - загальна сума прострочених нарахованих процентів, 21 948,80 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату основного боргу та процентів за користування кредитом, 67 962,00 грн. - загальна сума інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу з 27 квітня 2014 року по 27 квітня 2017 року, 37 121,33 грн. - загальна сума інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості по процентам із 27 квітня 2014 року по 27 квітня 2017 року, 6 356,59 грн. - загальна сума трьох процентів річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу з 27 квітня 2014 року по 27 квітня 2017 року, 3 472,01 грн. - загальна сума трьох процентів річних від прострочених сум заборгованості по процентам із 27 квітня 2014 року по 27 квітня 2017 року. Відповідно до приписів ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № 2484 від 11 лютого 2008 р., у зв'язку з чим виникла заборгованість по виплаті за договором, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення на його користь з відповідача суму в розмірі 245 868,33 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України. Враховуючи наведене, на підставі ст. 526, 1054 ЦК України,

Outcome: approved