Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення грошових коштів. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 27.06.2008 року між ПАТ «ВТБ Банк» та фізичною особою - підприємцем [PERSON] було укладено генеральний договір № 45. В рамках даного генерального договору № 45 між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 09.101-45/08-СК на суму 1700000,00 грн. з терміном повернення кредиту до 25.06.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 21 % річних (23 % річних з 03.11.2008 року). В подальшому, також в рамках генерального договору № 45 між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 09.110-45/08-СК на суму 1450000,00 грн. з терміном повернення кредиту до 20.07.2011 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 21 % річних (23 % річних з 03.11.2008 року). З метою забезпечення виконання позичальником зобовязань перед банком одночасно із укладенням кредитного договору № 09.101-45/08-СК від 27.06.2008 року, 27.06.2008 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON] укладений договір поруки № 09.101-45/08-ДП2. Крім того, з метою забезпечення виконання позичальником зобовязань перед банком одночасно із укладенням кредитного договору № 09.110-45/08-СК від 21.07.2008 року, 21.07.2008 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON] укладений договір поруки № 09.110-45/08-ДП2. Однак, відповідачі належним чином не виконують взяті на себе зобов'язання. Станом на 28.02.2013 року утворилась заборгованість за кредитним договором № 09.101-45/08-СК від 27.06.2008 року в розмірі 1369190,31 грн., з них: 1248683,53 грн. сума основного боргу; 632,31 грн. нарахована пеня за несплату кредиту за період з 29.09.2012 року по 28.02.2013 року; 118449,65 грн. загальна сума несплачених відсотків; 1424,82 грн. нарахована пеня за не сплату процентів за період з 01.09.2012 року по 28.02.2013 року. Станом на 28.02.2013 року утворилась заборгованість за кредитним договором № 09.110-45/08-СК від 21.07.2008 року в розмірі 75663,46 грн., з них: 70194,57 грн. сума основного боргу; 393,48 грн. нарахована пеня за несплату кредиту за період з 01.09.2012 року по 28.02.2013 року; 4979,26 грн. загальна сума несплачених відсотків; 96,15 грн. нарахована пеня за не сплату процентів за період з 01.09.2012 року по 28.02.2013 року. На підставі наведеного, просить суд, стягнути солідарно з відповідачів в користь позивача заборгованість за кредитним договором № 09.101-45/08-СК від 27.06.2008 року в розмірі 1369190,31 грн., кредитним договором № 09.110-45/08-СК від 21.07.2008 року в розмірі 75663,46 грн., всього 1444853,77 грн. та понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 20.04.2017 року провадження у справі до фізичної особи підприємця [PERSON] закрито. Ухвалою суду від 19.06.2017 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» Представник позивача в судове засідання не зявився, проте подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності за наявними матеріалами справи. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте подав суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи. Просив суд відмовити в задоволенні позову за безпідставністю. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, які не зявились за наявними матеріалами справи. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 27.06.2008 року між ПАТ «ВТБ Банк» та фізичною особою - підприємцем [PERSON] було укладено генеральний договір № 45, згідно умов якого, загальний розмір позичкової заборгованості позичальника за наданими в рамках даної угоди кредитами не повинен перевищувати суми 15000000,00 грн., терміном дії по 26.06.2018 року (а.с. 24-27). В рамках даного генерального договору № 45 між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 09.101-45/08-СК на суму 1700000,00 грн. з терміном повернення кредиту до 25.06.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 21 % річних (23 % річних з 03.11.2008 року) (а.с. 28-30). Також, в рамках генерального договору № 45 між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 09.110-45/08-СК на суму 1450000,00 грн. з терміном повернення кредиту до 20.07.2011 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 21 % річних (23 % річних з 03.11.2008 року). (а.с. 37-39). В подальшому, також в рамках генерального договору № 45 між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 09.110-45/08-СК на суму 1450000,00 грн. з терміном повернення кредиту до 20.07.2011 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 21 % річних (23 % річних з 03.11.2008 року). З метою забезпечення виконання позичальником зобовязань перед банком одночасно із укладенням кредитного договору № 09.101-45/08-СК від 27.06.2008 року, 27.06.2008 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON] укладений договір поруки № 09.101-45/08-ДП2 (а.с. 46). Крім того, з метою забезпечення виконання позичальником зобовязань перед банком одночасно із укладенням кредитного договору № 09.110-45/08-СК від 21.07.2008 року, 21.07.2008 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON] укладений договір поруки № 09.110-45/08-ДП2 (а.с. 51). Відповідно до п. 5 договорів поруки поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник, включаючи сплату кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, пені, інших платежів, передбачених кредитним договором, відшкодування збитків. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. 18 листопада 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами №21 МБ. Відповідно до даного Договору ТОВ «Фінансова компанія «Поліс»» набуло право вимоги до ФОП [PERSON] за такими кредитними договорами: №09.100-44/08-СК; № 09.101-45/08-СК; 09.110-45/08-СК (а.с. 159-171). Судом встановлено, що ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс» звернула стягнення на майно, що було передано в рахунок забезпечення виконання зобовязань за вищезазначеними договорами, шляхом набуття у власність дане майно. 23 серпня 2016 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено заяву ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» відповідно до котрої ТОВ «Фінанова компанія «Поліс» стверджує ту обставину, що внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання права власності зобовязання фізичної особи-підприємця [PERSON], за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 09.101-45/08-СК від 27.06.2008 року; № 09.110-45/08-СК від 21.07.2008 року є повністю припиненими (а.с. 172, 173). Також, у своїй заяві ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» стверджує про припинення зобовязання за договорами поруки та іпотеки та про відсутність будь-яких претензій до фізичної особи-підприємця [PERSON] та [PERSON] Таким чином, вищевикладене свідчить про відсутність боргу перед позивачем. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України.) Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення (ст. 212 ЦПК України). Отже, з врахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та беручи до уваги саме обов'язок сторін довести ті обставини на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд розглядає справу по наявних у ній доказах. Доказів, які б свідчили про наявність у [PERSON] перед ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості у матеріалах справи відсутні. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за безпідставністю.

Outcome: dismissed