Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 31.01.2018 року на загальну суму 112754 грн. 82 коп., з яких 2694грн. 26 коп. заборгованість за кредитом, 99050 грн. 09 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 5165 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500грн. штраф (фіксована частина), 5345 грн. 47 коп. штраф (процентна складова) Свої вимоги позивач мотивує тим, що 01.08.2011 року між закритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту. Згідно умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 2300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В свою чергу відповідач зобовязався повернути банку кредитні кошти у строки передбачені кредитним договором згідно графіку платежів, сплатити відсотки за його користування та інші платежі визначені договором. Представник позивача в судове засідання не зявився, в клопотанні просив розглядати справу без його участі, зазначив, що всі необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку позивача відсутні. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився. Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання, призначене на 16.05.2018 року, разом з копією позовної заяви, які було направлено на адресу вказану в позовній заяві, а саме: м.Олександрія, вул.Бориса Йогансона,24, повернулись на адресу суду з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обовязки щодо пересилання поштового відправлення». Разом з тим, згідно довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Кіровоградській області від 27.03.2018 року та довідки управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради від 19.03.2018 року [PERSON], [INFO] зареєстрований за вказаною адресою з 22 червня 2010 року. Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи викладене, відповідач вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Суд встановив, що 01.08.2011 року між публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту. Згідно умов договору банк надав [PERSON] кредит в сумі 2300грн. 00коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В звязку з неналежним виконанням боржником договірних зобовязань, станом на 31.01.2018 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 2694 грн. 26 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 99050 грн. 09 коп., заборгованість за пенею та комісією у розмірі 5165 грн. 00 коп. Договір передбачає відповідальність сторін у випадку невиконання його умов. Наявність угоди між сторонами підтверджується заявою позичальника, умовами та правилами надання банківських послуг, а сума заборгованості її розрахунком станом на 31.01.2018 року. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, що передбачено ч.1 ст. 625 ЦК України. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. У разі порушення боржником зобовязання він, відповідно до ст.ст.549,1050ЦК України, зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Разом із тим, встановлено, що банком у розрахунку заборгованості відповідачу [PERSON] за зазначеним договором одночасно нарахована пеня і штрафи, що відповідно до ст.549 ЦК України є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Оскільки за порушення строків виконання грошового зобовязання за кредитним договором даним рішенням стягується пеня, як вид цивільно-правової відповідальності, то, незважаючи на визнання відповідача, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів слід відмовити. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 106909 грн. 35 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 2694 грн. 26 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 99050 грн. 09 коп., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 5165 грн. 00 коп., а також сума судового збору, сплаченого при подачі позову. Відповідно до пп.15.5 п.п.15 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Outcome: partial