Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (далі ПАТ КБ Приватбанк, банк, кредитор) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивують тим, що відповідно до укладеного договору від 26.05.2004 року відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 2900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ Приватбанк є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк на підставі рішення від 30.04.2009, що відповідає п.1.1 Статуту ПАТ КБ Приватбанк (держ.реєстрація змін 17.07.2009, номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг (далі Умов), Правил користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Договір укладений відповідно до положень ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу про припинення дії Договору, той автоматично пролонгується на такий же термін. Договором передбачений порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших платежів. Свої зобовязання позивач виконав у повному обсязі, проте відповідач свої зобовязання не виконав, оскільки не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов вказаного договору. Просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 28927.94 гривен, що утворилась станом на 29.02.2016 року, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378.00 гривен. Представник позивача, що діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, поштовим повідомленням за місцем реєстрації, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі ст.224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 26.05.2004 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ Приватбанк із заявою про отримання платіжної картки зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % в місяць. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки (а.с. 16-21). Згідно із розрахунком, загальна сума заборгованості 28927.94 гривен, що утворилась станом на 29.02.2016 року, яка складається із заборгованості: за кредитом 8414.22 грн.; за процентами за користування кредитом 18660.01 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) 1353.71 грн. (а.с.5-12 ). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, судом встановлено, що за договором від 26.05.2004 року укладеного між представником ПАТ КБ Приватбанк і [PERSON] внаслідок неналежного виконання зобовязань останнім, виникла заборгованість на загальну суму 28927.94 гривен. На підставі вищенаведеного, позовні вимоги підлягають повному задоволенню на підставі доказів, що були надані суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved