Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі по тексту ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11181165000 від 10.07.2007 року, згідно з яким Банк надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 60000,00 доларів США., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,2% річних, а відповідач - [PERSON] відповідно до умов договору та графіку погашення кредиту зобов'язувався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 10.07.2017 року. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за Кредитним договором між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON], [PERSON] було укладено Договір поруки №126235 від 10.07.2007 року. Свої зобов'язання Банк належним чином виконав, оскільки відповідачем не були виконані зобов'язання, встановлені договором, ПАТ «Дельта Банк» просить стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на свою користь заборгованість, яка станом на 25.11.2013 року становить 742786,37 грн, з яких: сума заборгованості за кредитом - 411627,43 грн, сума заборгованості за відсотками - 331158,94 грн. 17.11.2014 року до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги останній підтримує у повному обсязі та додає розрахунок заборгованості за договором кредиту станом на 15.10.2014 року. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду судом повідомлялися, за даних обставин суд приходить до висновку, що відповідачі належним чином повідомлені про розгляд справи, причин своєї неявки в судове засідання не повідомили, за таких обставин суд визнав причини їх неявки неповажними та вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі матеріалів, згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 10 липня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11181165000 (а.с.6-12). Для забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором №11181165000 від 10.07.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №126235 від 10.07.2007 року (а.с.16-17). Також 10.07.2007 року договір поруки було укладено між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], з метою забезпечення виконання Позичальником зобов'язання за основним договором (18-19). Відповідно до п. 1.3 Договору поруки від 10.07.2007 року, поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору (а.с.16,18). Відповідно до кредитного договору АКІБ «УкрСиббанк» надав [PERSON] грошові кошти в сумі 60000,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 303000,00 грн за курсом НБУ на день укладення договору (а.с.6). Згідно з умовами договору, позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше « 10 липня» 2017 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього договору та/або згідно умов відповідної угоди сторін (а.с.7). Строк сплати процентів встановлено з 01 по 10 числа (включно) кожного місяця, наступного за тим, який були нараховані Банком такі проценти (п.1.3.4 Основного договору, а.с.7). [PERSON] зобов'язалася повернути наданий кредит у повному обсязі згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13,2% річних (графік погашення кредиту а.с.13-15). Відповідно до п. 1.4 договору Поруки від 10.07.2007 року, відповідальність поручителя і боржника є солідарною (а.с.16,18). 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (а.с.39-40 - виписка з договору). Відповідно до умов Кредитного договору від 08.12.2011 року відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами №11181165000 від 10.07.2007 року, який був укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] (а.с.41). Судом встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені Кредитним договором не виконує. Пунктом 6.1.2 договором, передбачено, що Банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати плати за кредит, змінивши терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення. При цьому, виконання боргових зобов'язань повинно бути проведено Позичальником протягом 31 календарного дня з дати одержання Позичальником відповідної Вимоги (а.с.10). Як вбачається з матеріалів справи, відповідачам направлялася досудова вимога від 22.03.2013 року (а.с.31-33). Однак, судом встановлено, що станом на дату подання позовної заяви, зазначена вимога не була виконана відповідачами та відповідні суми не були сплачені. Станом на 25 листопада 2013 року становить 742786,37 грн, з яких: сума заборгованості за кредитом - 411627,43 грн, сума заборгованості за відсотками - 331158,94 грн (а.с.30). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. За правилом, передбаченим ст. 1050 ЦК України, встановлюється, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 546 ЦК України, передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. За правилом ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частиною 1 ст. 543 ЦК України, передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обв'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Суд не бере до уваги розрахунок заборгованості за договором кредиту, сформований 15.10.2014 року та доданий представником позивача до клопотання, оскільки останнім не було подано заяву про уточнення позовних вимог. Враховуючи, що відповідачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконали, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1147,00 грн з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved