Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 27.03.2008 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № MR14GK04000118, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 35 467,50 доларів США на термін до 27.03.2023 р. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язання за договором № MR14GK04000118 з [PERSON] було укладено договір поруки. У порушення ст.ст.526,527,530 ЦК України та умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 29.07.2015 року має заборгованість в загальній сумі 130 945,06 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом 30 612,09 доларів США, заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 27 623,49 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 872,40 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 65 590, 79 доларів США, штрафу (фіксована частина) у сумі 11,35 доларів США, штрафу (процентна ставка) в сумі 6 234, 94 доларів США. Позивач просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку на його користь заборгованість по кредиту в загальному розмірі 130 945,06 доларів США, що за курсом 22,03 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.07.2015 року складає 2884719,60 грн., та судовий збір. У судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» присутня не була, надала заяву, у котрій просила справу розглянути у її відсутність, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судовому засіданні також присутні не були з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідачів чи про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило. Представник у судовому засіданні також присутня не була з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Але в матеріалах справи міститься заява про застосування строку позовної давності, в якій просить суд застосувати вимоги ст.258 ч.2 ЦПК України щодо позовної давності в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За таких обставин, з урахуванням думки представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідачів за наявними в справі доказами. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.03.2008 р. між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №MR14GK04000118, на підставі якого відповідачка отримала кредит в сумі 35 467,50 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом відповідно до умов п.8.1 кредитного договору на термін до 27.03.2023 року (а.с.14-16). З метою забезпечення виконання договору кредиту 27.03.2008 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір поруки № MR14GK04000118, за умовами якого останній поручався перед банком за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі (а.с.18). Зобов'язання відповідачі по кредитному договору та договору поруки не виконали. Станом на 29.07.2015 року заборгованість становить в загальній сумі 130 945, 06 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом 30 612,09 доларів США, заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 27 623,49 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 872,40 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 65 590, 79 доларів США, штрафу (фіксована частина) у сумі 11,35 доларів США, штрафу (процентна ставка) в сумі 6 234, 94 доларів США. (а.с.5-8). Відповідно до ч.2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 554 ЦК України боржник і його поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. На підставі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1. ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно з ч.1. ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, відповідно до ст. 1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Через невиконання відповідачами умов договору кредиту та договору поруки банком було направлено на адресу відповідачів листи-повідомлення від 20.08.2015р. про погашення заборгованості (а.с.10). Однак відповідачі на письмові звернення банку до теперішнього часу відповідним чином не відреагували та суму заборгованості не сплатили, тим самим порушили права позивача, за захистом якого він звернувся до суду. Згідно з ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно зі ст. 549 ЦК України штраф обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. У зв'язку з тим, що представником відповідача заявлено клопотання про застосування позовної давності, із даним позовом банк звернувся до суду 21.09.2015 р., вимоги заявлено за період станом на 29.07.2015 р., а тому суд приходить до висновку про застосування строку позовної давності до неустойки за період з 29.07.2014 року по 29.07.2015 року. У той же час суд також враховує наступні обставини. Згідно з Законом України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2015 р. на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014 р. громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014 р. з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилась антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної організації. Відповідно до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р, місто Маріуполь (Маріупольська міська рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] На підставі наведеного позов в частині стягнення з відповідачів штрафів та пені не підлягає задоволенню. Таким чином, оскільки відповідачі умови кредитного договору належним чином не виконують, внаслідок чого станом на 29.07.2015 р. утворилася заборгованість, з відповідачів слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитом у розмірі 30 612, 09 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 27 623, 49 доларів США, заборгованість за комісією в сумі 872, 40 доларів США, в загальній сумі 59 107,98 доларів США, що за курсом 22,03 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29.07.2015 року складає 1 302 148,80 грн., врешті позовних вимог слід відмовити. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на те, що позов підлягає частковому задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача сплачені ним судові витра ти в сумі 19 532.24 грн.

Outcome: partial