Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі по тексту - позивач, ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач 1, [PERSON]) та [PERSON] (далі по тексту - відповідач 2, [PERSON]) про стягнення з відповідача 1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 512 156,51 грн., що складається з суми основної заборгованості у розмірі 490 601,63 грн., процентів за користування кредитними коштами у сумі 21 554,88 грн. та звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS], яка належить на праві власності відповідачу 2, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов укладеного між позивачем та відповідачем 1 кредитного договору, відповідач 1 зобов'язався здійснювати своєчасне погашення кредиту та сплачувати усі інші, передбачені договором, платежі. В якості забезпечення виконання ним своїх зобов'язань за умовами кредитного договору, між позивачем та відповідачем 2 - [PERSON] було укладено іпотечний договір. Однак, відповідач 1 свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість, яку позивач і просить стягнути з урахуванням нарахованих відсотків за користування кредитними коштами та звернути стягнення на предмет іпотеки, зокрема належну відповідачу 2 на праві власності квартиру. Ухвалою суду від 31 січня 2014 року відкрито провадження у даній справі та призначено її розгляд у судовому засіданні. Позивач у судове засідання не з'явився, однак його представник подала до суду заяву про залишення без розгляду позовних вимог в частині звернення стягнення на належну на праві власності [PERSON] квартиру, у зв'язку з чим, ухвалою суду від 10 квітня 2014 року позовні вимоги у зазначеній частині залишено без розгляду. Крім того представник позивача просила суд розгляд справи проводити її відсутність, у заяві позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] заборгованості по кредитному договору з урахуванням нарахованих відсотків за користування кредитними коштами підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до стст. 169 ч. 4, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), оскільки представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 24 квітня 2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір №2608/0408/88-016, відповідно до п. п. 1.1. - 1.3. якого, позивач надає відповідачу грошові кошти (далі по тексту - кредит) в сумі 120 000 доларів США на строк користування до 23 квітня 2018 року, а відповідач зобов'язується повернути наданий кредит, сплатити відсотки у розмірі 11,9% річних за весь строк фактичного користування кредитом та платежі за кредитом у встановлений у договорі строк в повному обсязі. Погашення кредиту та оплата відсотків за його користування здійснюється в порядку та строки згідно графіку повернення кредиту і сплати відсотків, наведеному у Додатку №1, що є невід'ємною частиною даного договору. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором 24 квітня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір, відповідно до умов якого, відповідач 2 передала в іпотеку належне їй на праві власності майно, а саме квартиру [ADDRESS]. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до п. 2 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ПАТ «Сведбанк» продає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитами, що забезпечує виконання боргу або будь-якого іншого зобов'язання, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором). Згідно з ст. 514 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. А відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідача було повідомлено про передачу ПАТ «Сведбанк» ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги, що підтверджується відповідними листами та реєстрами поштових відправлень рекомендованих листів, позивач набув право вимоги за кредитним договором №2608/0408/88-016 від 24.04.2008 року. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. ПАТ «Сведбанк» виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, відповідно до п. 1.1 договору здійснив видачу кредитних коштів у розмірі 120 000 доларів США. Позичальник - відповідач 1 скористався кредитними коштами та свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, про що попереджався кредитором, що підтверджується вимогою про дострокове погашення кредиту, копія якої наявна в матеріалах справи. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частинами 1 та 2 ст. 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов'язання має бути виконане в гривнях. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Свої зобов'язання за кредитним договором у визначений у ньому строк відповідач 1 не виконав, протягом дії кредитного договору несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував залишок заборгованості по кредиту та відсотки за користування ним. Відповідно до довідок-розрахунків, наданих позивачем та перевірених судом, станом на 13.12.2013 року заборгованість відповідача 1 перед позивачем за кредитним договором становить 61 378,91 доларів США та 2 696,72 доларів США - сума відсотків за користування кредитними коштами, що в перерахунку на національну грошову одиницю України за курсом Національного банку України становить 490 601,63 грн. та 21 554,88 грн. відповідно. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв'язку з викладеним суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 512 156,51 грн., яка складається з суми основної заборгованості у розмірі 490 601,63 грн. та процентів за користування кредитними коштами у розмірі 21 554,88 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 3 441 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved