Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про зняття арешту з майна. Зазначало, що 14.08.08 між AT «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №37-08-И/11, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 71 600 доларів США строком до 13.08.28. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору 14.08.08 між AT «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено іпотечний договір. Відповідно до зазначеного договору [PERSON] передала в іпотеку AT «Банк «Фінанси та Кредит» квартиру [ADDRESS] . Відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 03.03.16 у рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 37-08-И/11 від 14.08.08 у розмірі 2 821 081 грн. 65 коп. звернуто стягнення на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS] , шляхом визнання права власності на зазначене майно за ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». 26.09.17 приватним нотаріусом Київського MHO Малим О.С. проведено державну реєстрацію права власності за AT «Банк «Фінанси та Кредит» на нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] . При підготовці реалізації вищезазначеної квартири отримано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості від 06.08.18. № 133328856, відповідно до якої наявна заборона відчуження об`єкту нерухомого майна, а саме: на підставі постанови відділу ДВС Подільського РУЮ у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.10.12 у виконавчому провадженні № 34597318, заборонено відчужувати квартиру за адресою [ADDRESS] , що належить [PERSON] . Таким чином, на даний час, на належне позивачу майно безпідставно накладено арешт/заборона відчуження, чим порушені майнові права щодо розпорядження власністю ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив скасувати арешт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] , накладений на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 16.10.12 у виконавчому провадженні № 34597318. У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій просив позов задовольнити у повному обсязі. [PERSON] , представник Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд увалив розглядати справу за відсутності учасників справи. Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що ПAT «Банк «Фінанси та Кредит» є власником квартиру [ADDRESS] відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 03.03.16 (а.с. 16-18). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.08.18 на квартиру [ADDRESS] накладено арешт відповідно до постанови відділу ДВС Подільського РУЮ у м. Києві від 16.10.12 (а.с. 17-18). Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз. 1, 2 п. 2 постанови від 3 червня 2016 року N 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» (далі - постанова) позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізовано. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 5 постанови, зокрема, у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом ЦПК. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження. Отже, з позовом до суду про визнання права власності та зняття арешту з майна може звернутися власник / володілець майна, якщо він вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить йому, а не боржникові, а відповідачем у вказаному спорі має бути боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізовано. Згідно з листом в.о. начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 25.01.19 на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження ВП № 34597318, відкрите на підставі виконавчого листа № 2/217/622/2012 від 02.07.2012, виданого Немирівським районним судом Вінницької області про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» кредитну заборгованість в сумі 635 881,93 грн. та судові витрати 3 219,00 грн. 10.10.2012 державним виконавцем Барановським Б.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 34597318. 16.10.2012 державним виконавцем Барановським Б.В. було винесено постанову про арешт майна боржника ВП № 34597318. 26.12.2015 державним виконавцем Барановським Б.В. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє маймо, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (а.с. 66-68). Таким чином, арешт на спірну квартиру було накладено в рамках виконавчого провадження, стягувачем у якому було ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», а тому згідно норм чинного законодавства ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» має право оскаржити дії державного виконавця у порядку, визначеному ЦПК України. Ураховуючи те, що в силу норм ст. 59 Закону до суду з позовом про визнання права власності та зняття арешту з майна може звернутися власник / володілець майна, якщо він вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить йому, а не боржникові, як установлено судом ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було стороною виконавчого провадження, а саме - стягувачем, в рамках якого було накладено арешт на спірну квартиру, а тому правових підстав для задоволення позову немає.

Outcome: dismissed