Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON], вказуючи на те, що 14.01.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УКРСИББАНК» (далі - АКІБ «УКРСИББАНК») - з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - Банк), та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено Кредитний договір № 11283723000 (далі - Кредитний договір). Відповідно до вищевказаного Договору, Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит у сумі 35.600,00 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 12,5 % річних строком до 14.01.2015 року, а Позичальник, в свою чергу, виконувати умови договору. Банк свої зобов'язання виконав та надав вказані вище кошти, а [PERSON], в порушення умов договору, порушив умови Кредитного договору і має прострочену заборгованість, яка станом на 10.02.2014 року, складає 395.123,62 грн. 08.12.2011 року між АТ «УкрСиббанк» та АТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, в тому числі за Кредитним договором № 11283723000. В судове засідання сторони не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, представник позивача просив суд розглядати справу в його відсутність заочно, відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю та заперечень на позов до суду не надходило. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частиною 2 ст. 197 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності належно повідомленого відповідача без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, на підставі всебічного, повного, об'єктивного і безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, встановив наступне. 14.01.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УКРСИББАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 11283723000. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VІ від 17.09.2008 р. були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування Банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Згідно з положеннями Цивільного кодексу України та Закону України «Про акціонерні товариства» дані зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи АКІБ « УкрСиббанк». Відповідно до вищевказаного Договору, Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит у сумі 35.600,00 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 12,5 % річних строком до 14.01.2015 року, а Позичальник, в свою чергу, виконувати умови договору. Банк свої зобов'язання виконав та надав вказані вище кошти, а [PERSON], в порушення умов договору, порушив умови Кредитного договору і має прострочену заборгованість, яка станом на 10.02.2014 року, складає 395.123,62 грн., у тому числі: 1) заборгованість за кредитом - 236.517,00 грн.; 2) заборгованість за відсотками - 158.606,61 грн. 08.12.2011 року між АТ «УкрСиббанк» та АТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, в тому числі за Кредитним договором № 11283723000. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частина 2 ст. 1050 ЦК України містить: «Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому». Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором є законними та підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК У країни, судові витрати складаються з судового боргу та витрат, пов'язаних з розглядом справи. На підставі ст. ст. 526, 530, 610, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 3-4, 6-8, 10-11, 15, 58-60, 79, 88, 109, 209, 212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved