Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк «Демарк», яке є правонаступником відкритого акціонерного товариства «Банк «Демарк» (далі - ПАТ «Банк «Демарк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги ПАТ «Банк «Демарк» мотивує тим, що 28.12.2007 року між ВАТ «Банк «Демарк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 626-057 (далі - Кредитний договір), згідно якого банк надав відповідачу кредитні ресурси у сумі 10 000 грн. зі сплатою 28 % річних, з кінцевим строком повернення 25.12.2009 року. Позивач умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 24.12.2012 року за нею виникла заборгованість у загальній сумі 19 142,25 грн., яка до теперішнього часу не погашена. Також позивач просить стягнути судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, надав суду заперечення на позовні вимоги (а.с. 75), в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк «Демарк» з тих підстав, що строк позовної давності минув 25.12.2012 року, оскільки п.3.1. кредитного договору №626-057 від 28.12.2007 року передбачено, що кінцевий строк повернення кредиту 25.12.2009 року, банк звернувся з позовом 27.12.2012 року, тобто з дати повернення кредиту до часу пред'явлення позову пройшло більше трьох років. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що 28.12.2007 року між ВАТ «Банк «Демарк», правонаступником якого є ВАТ «Банк «Демарк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №626-057, згідно умов якого ПАТ «Банк «Демарк» надає позичальнику кредит у розмірі 10 000 грн. з кінцевим строком повернення 25.12.2009 року на споживчі потреби (а.с. 4-5). Згідно п.3.5.1. кредитного договору позичальник за користування кредитом сплачує банку відсотки у розмірі 28 % річних. Такі відсотки нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом, із розрахунку фактичної кількості днів. Відповідно п. 3.5.2. кредитного договору позичальник щомісячно сплачує банку за користування кредитом комісію в розмірі 50,00 грн. У випадку несплати комісії, сума боргу відноситься на рахунок несплаченої в строк комісії. Згідно п. 3.7.1. Кредитного договору погашення заборгованості за кредитом, відсотками та комісією за цим договором здійснюється щомісячно не пізніше 10-го числа місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту, в сумі 598,00 грн. при цьому з суми, яка надійшла на погашення заборгованості, в першу чергу здійснюється погашення штрафу за порушення строків сплати процентів, нарахованих відсотків, комісії, а потім заборгованості за кредитом. У разі порушення строків погашення кредиту, банк має право стягнути з позичальника пеню за кожний день прострочки. Пеня нараховується на суму прострочених платежів за Кредитом із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу за кредитом у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяли у період, за який сплачується пеня (п. 6.3. Кредитного договору). Відповідно п. 6.4. Кредитного договору у разі порушення сплати відсотків за кредитом на строк до двох днів, позичальник сплачує за таке порушення штраф у розмірі 30 (тридцять) грн.. за кожний факт порушення строку сплати процентів. При несплаті процентів на строк більше двох днів, банк має право стягнути з позичальника пеню починаючи з третього дня прострочки за кожний день прострочки. Пеня нараховується на суму несплачених своєчасно відсотків із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з третього дня прострочки і до дати повного погашення заборгованості по відсотках, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається з розрахунку заборгованості а.с 8 станом на 24.12.2012 р. вона складається з: - 7 128,62 грн. - заборгованість за кредитом; - 7 338,09 грн. - заборгованість за відсотками; - 2 300,00 грн. - заборгованість за щомісячною комісією; - 360,00 грн. - штраф (за порушення сплати відсотків); - 1 080,91 грн. - пеня (по кредиту); - 934,63 грн. - пеня (по відсоткам). Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки як вбачається з матеріалів справи кінцевий строк повернення кредиту 25.12.2009 року. Відповідно до ч. 6 ст. 70 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку. Отже, як вбачається зі штампу на конверті а.с. 9 позивач здав на пошту позовну заяву 24.12.2012 року, тобто позивачем не пропущено строк позовної давності передбачений ст. 257 ЦК України. За таких обставин, суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідача борг за кредитним договором № 626-057 від 28.12.2007 року у загальному розмірі 19 142,25 грн., який станом на 24.12.2012 р. складається з: - 7 128,62 грн. - заборгованість за кредитом; - 7 338,09 грн. - заборгованість за відсотками; - 2 300,00 грн. - заборгованість за щомісячною комісією; - 360,00 грн. - штраф (за порушення сплати відсотків); - 1 080,91 грн. - пеня (по кредиту); - 934,63 грн. - пеня (по відсоткам). За правилами ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved