Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Державний експортно-імпортний банк України звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що 17.02.2015 року між публічним акціонерним товариством Державний експортно-імпортний банк України та [PERSON], було укладено Додаткову угоду № 1 до договору про вікриття та обслуговування карткового рахунка з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту від 10.11.2014 року № [NUMBER], відповідно до умов якого, банк відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом в сумі не більше 2000 грн. до 30.11.2017 року. Відповідно до п. 2.10 Кредитного договору [PERSON] зобов'язалась щомісячно сплачувати позивачу проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 30% річних. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконала. Станом на 07.03.2017 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 2492,44 грн., в тому числі 1983,99 грн. - прострочена сума основного боргу; 453,62 грн. несплачені відсотки по кредиту; 19,79 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 35,04 грн. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків. Враховуючи наведене, просить стягнути з відповідача 2492,44 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, подав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності, не заперечував щодо постановлення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 17.02.2015 року між публічним акціонерним товариством Державний експортно-імпортний банк України та [PERSON], було укладено Додаткову угоду № 1 до договору про вікриття та обслуговування карткового рахунка з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту від 10.11.2014 року № [NUMBER], відповідно до умов якого, банк відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом в сумі не більше 2000 грн. до 30.11.2017 року (а.с. 8-12). Відповідно до п. 2.10 Кредитного договору [PERSON] зобов'язалась щомісячно сплачувати позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 30 % річних не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані, та в дату остаточного погашення кредиту. П. 8.1.1 кредитного договору передбачено, що відповідач у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом/овердрафтом та/або процентами за кредитом/овердрафтом, клієнт сплачує банку за кожен день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконала. Станом на 07.03.2017 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 2492,44 грн., в тому числі 1983,99 грн. - прострочена сума основного боргу; 453,62 грн. несплачені відсотки по кредиту; 19,79 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 35,04 грн. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків, що підтверджується письмовим розрахунком заборгованості. Таким чином, проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути в користь публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України за кредитним договором в сумі 2492,44 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Outcome: approved