Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 19 267,92 грн., посилаючись на те, що 15 лютого 2013 року між банком та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта укладена кредитна угода відповідно до умов заяви № 006-21045-150213 (далі - кредитний договір). Згідно з п.п. 2.1., 2.2., 2.5. ч. 1 кредитного договору банк відкрив відповідачеві рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні; відповідно до п. 2.3., ч. 3 кредитного договору - встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 15 000 грн.; згідно п. 1 ч. 3 кредитного договору - здійснює обслуговування карткового рахунку у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною договору. Відповідно до п. 2.1. ч. 3 кредитного договору моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції, щодо укладення договору, а отже, моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважається дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. Після виконання банком зобов'язань по кредитному договору відповідач скористався кредитною лінією, але зобов'язання щодо погашення кредиту не виконує, в зв'язку з чим станом на 06 серпня 2014 року у нього виникла заборгованість на загальну суму 19 267,92 грн., яка складається із заборгованості: по тілу кредиту у сумі 11 572,31 грн., по простроченому тілу кредиту у сумі 2 590,71 грн., по відсоткам у сумі 5 104,90 грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору у сумі 19 267,92 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомивши суд про розгляд справи в його відсутність та те, що він позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього кредитної заборгованості, посилаючись на те, що скористався встановленою банком кредитною лінією у сумі 15 150,00 грн., але в зв'язку із погодними умовами не отримав дохід, який планував і тому виникла заборгованість. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 15 лютого 2013 року між банком та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта укладена кредитна угода відповідно до умов заяви № 006-21045-150213, згідно якої банк зобов'язався відкрити відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні та встановити ліміт кредитної лінії у розмірі 15 000 грн., а відповідач зобов'язався щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, встановленого тарифами (а.с.3); згідно розрахунку відповідач станом на 06 серпня 2014 року має прострочену заборгованість по кредитному договору в розмірі 19 267,92 грн., яка складається із заборгованості: по тілу кредиту у сумі 11 572,31 грн., по простроченому тілу кредиту у сумі 2 590,71 грн., по відсоткам у сумі 5 104,90 грн. (а.с.10). Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до п. 2.1. ч. 3 кредитного договору моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції, щодо укладення договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. Як видно із заяви за № 006-21045-150213 від 15 лютого 2013 року відповідач просив банк надати йому кредит шляхом встановлення ліміту кредитної лінії в сумі 15 000 грн. на строк 364 дні, на умовах, викладених в ч. 3 кредитного договору та погодився з тим, що невід'ємною частиною кредитного договору є правила та тарифи банку, з якими він ознайомився та згоден, їх зміст є зрозумілим, і зобов'язався їх виконувати, а позивач прийняв пропозицію відповідача в порядку, передбаченому п. 2.3. ч. 3 кредитного договору, відкрив відповідачу картковий рахунок, встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 15 000 грн. (а.с.3). За таких обставин, суд вважає, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов, укладеного між ними кредитного договору. Згідно з п.п. 2.1., 2.2., 2.5. ч. 2 кредитного договору банк відкриває відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Відповідно до п. 2.3. ч.2 кредитного договору банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 15 000 грн. Згідно п. 2.4 ч. 2 кредитного договору строк ліміту кредитної лінії складає 364 (календарні) дні. Згідно п. 1 ч. 3 кредитного договору обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною договору. Відповідно до тарифів обслуговування платіжних карток (тарифи) держатель картки зобов'язаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу (ОМП), що становить 2% від суми кредитного ліміту за наявності використаних коштів станом на день розрахунку, але не більше ніж сума використаних коштів. Обов'язковий мінімальний платіж складається із частки обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит (тариф 1.6.1./1.6.2.), овердрафту, процентів за овердрафт (тариф 1.6.4.), штрафу за прострочену заборгованість (тариф 3.1.) та суми заборгованості минулих періодів. Згідно п. 2.4. ч. 3 кредитного договору кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4. ч. 2 кредитного договору. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у кредитному договорі та не потребує підписання додаткових угод. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості видно, що відповідач скористався наданою йому кредитною лінією і зняв із карткового рахунку 25.02.2013 року гроші у сумі 8 000 грн., 11.03.2013 року - 6 000 грн., 22.04.2013 року - 600 грн., 23.07.2013 року - 550 грн., всього 15 150 грн., а погашення кредиту здійснив сім разів: 11.03.2013 року у сумі 206 грн., 09.04.2013 року - 723 грн., 29.05.2013 року - 840 грн., 01.07.2013 року - 902 грн., 25.07.2013 року - 745 грн., 28.08.2013 року - 860 грн., 23.09.2013 року - 800 грн., що становить 5 076 грн.; в подальшому обов'язковий мінімальний платіж відповідачем не сплачувався, внаслідок чого у нього виникла заборгованість на загальну суму 19 492,92 грн. (а. с. 10). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Суд вважає, що відповідач (позичальник) неналежно виконував свої зобов'язання по кредитному договору, тим що після отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 15 150 грн. не вносив щомісячний обов'язковий мінімальний платіж в рахунок погашення кредиту, внаслідок чого, станом на 06 серпня 2014 року має прострочену заборгованість по кредитному договору в розмірі 19 267,92 грн., яка складається із заборгованості: по тілу кредиту у сумі 11 572,31 грн., по простроченому тілу кредиту у сумі 2 590,71 грн., по відсоткам у сумі 5 104,90 грн., що є підставою для її стягнення з відповідача на користь позивача в судовому порядку в повному об'ємі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатив при подачі позовної заяви судовий збір у сумі 243,60 грн., який підлягає стягненню з відповідача в повному об'ємі. На підставі викладеного та

Outcome: approved