Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство КБ «Приват Банк» звернулося до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № КЗН0РВ02860050 від 26.11.2006 року та [PERSON] 26.11.2006 року отримав кредит у розмірі 1328.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5.04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідач станом на 06.08.2015 року має заборгованість 19486.99 грн. Позивач просить стягнути вказану заборгованість та судовий збір. Позивач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність. Зазначав, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, повідомлявся судом належним чином, причину неявки суду не повідомив. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №\~КЗН0РВ02860050 від 26.11.2006 року та [PERSON] 26.11.2006\~року отримав кредит у розмірі 1328.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5.04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач станом на 06.08.2015 року має заборгованість 19486.99 грн, яку позивач просить стягнути. Разом з тим, зазначений кредит було видано позивачем на строк 12 місяців з 26.11.2006 р., по 26.11.2007р. включно. Таким чином, суд вважає, що позивачем пропущено трирічний строк на звернення до суду з даним позовом та підстав для його поновлення суд не вбачає. Частиною 3 статті 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи обставини викладені вище, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства КБ «Приват Банк». Враховуючи зазначене та

Outcome: dismissed