Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» звернулося до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. З урахуванням уточнених 19 січня 2016 позовних вимог просить суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором «Автопакет» № 8/2007/840-МК27/36-АП від 18 грудня 2007 року в розмірі 47 025,68 доларів США та 64 995,87 гривень, в тому числі: -заборгованість за сумою кредиту 27 767,83 доларів США; -заборгованість по відсотках 19 257,85 доларів США; -пеня 41 254,27 гривень. -штраф 23 741,60 гривень, Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 18 грудня 2007 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 8/2007/840-МК27/36-АП, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності кредит в іноземній валюті в розмірі 29 702,97 доларів США в порядку та на умовах визначених договором, на придбання автотранспортного засобу, за сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,40% відсотків річних, строком погашення до 17 грудня 2014 року. Відповідно до п. 2.2.1, 2.2.3, 3.3.3, 4.3.2, 4.3.3, 4.3.4. кредитного договору позичальник зобов'язався належним чином виконувати умови кредитного договору, та сплачувати щомісячно до 18 числа поточного місяця суму мінімально необхідного платежу у розмірі 355,85 доларів США. У випадку, коли позичальник до 18 числа поточного місяця не вніс (повністю або частково) суми мінімально необхідних платежів по кредиту/кредитній лінії, визначені в п.п. 2.2.1., 2.2.2. цього договору, внаслідок чого станом на 20 число поточного місяця не була погашена поточна заборгованість позичальника, банк починаючи з 21 числа поточного місяця, застосовує до позичальника штрафні санкції, передбачені кредитним договором (п. 2.2.3. кредитного договору) Попри взяті на себе зобовязання позичальник не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків по кредиту та кредитній лінії, у встановлені кредитним договором терміни. Так, починаючи з листопада 2008 року почалось систематичне прострочення позичальником щомісячних платежів в рахунок кредиту, відсотків за його користування і як наслідок порушення умов кредитного договору. Відповідно до п.5.2. кредитного договору, у разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3.1., 4.3.2., 4.3.7., 4.3.10. кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10 % від суми кредиту, визначеної у п. 1.1. кредитного договору, за кожен випадок. Станом на 18 липня 2013 року заборгованість позичальника перед банком складає 55 157,28 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 440 872,14 гривень, в тому числі: -заборгованість за сумою кредиту 27 767,83 доларів США; -заборгованість по відсоткам 19 257,85 доларів США; -пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за п.5.1. кредитного договору 41 254,27 гривні; -штраф за невиконання зобовязань за п. 5.2. кредитного договору 23 741,60 гривень. 18 грудня 2007 року відповідно до договір «Автопакет» № 8/2007/840-МК236-АП відповідач [PERSON] поручилася перед кредитором за неналежне виконання позичальником зобовязання шляхом своєчасного повернення кредиту виплати відсотків за користування кредитом, а також можливої пені та штрафних санкцій. Відповідно до п. 3.2. (п.п. 3.2.1. 3.2.12.) кредитного договору поручитель поручився перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору. Позичальник та поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право банка вимагати виконання зобов'язання, вказаного у договорі, як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Згідно з п. 3.2.3. кредитного договору відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов'язань, так і при невиконанні позичальником зобов'язань в цілому. Відповідно до п. 3.2.4. кредитного договору, поручитель відповідає перед банком за виконання зобов'язань у повному об'ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. Відповідно до п. 3.3.3. кредитного договору відповідальність поручителя та відповідальність позичальника є солідарною. Вимоги банка до позичальника та поручителя щодо усунення порушень за кредитним договором залишені без задоволення. 12 січня 2016 року відповідач за первинним позовом [PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду з зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» про захист прав споживачів. Просить суд визнати договір «Автопакет» №8\\2007\\840 МК27\\36-АП від 18 грудня 2007 року, укладений між ним та відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра». Зняти обтяження з автомобіля марки «Mitsubishi Grandis» номер державної реєстрації АЕ 9718 СА,2007 року випуску, колір сіра перлина, заводський номер кузова [NUMBER], яке накладено відповідно до договору «Автопакет» № 8\\2007\\840 МК27\\36-АП від 18 грудня 2017 року, укладеного між ним та відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра», та зареєстрованого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 03 березня 2014 року за №14217057. В обґрунтування позову зазначає, що в провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ПАТ КБ «Надра» до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно п.22, п.23 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує продукцію та послуги для особистих потреб. Згідно з рішенням Конституційного суду України від 10.11.2011 року № 15рп\\2011 положення п.п. 22,23 Закону України «Про захист прав споживачів» узгоджується з положеннями ч.4 ст. 42 Конституції України та з положеннями Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Конституцій Суд України прийшов до висновку, що на відносини між фінансовими ( кредитними) установами та споживачами фінансових послуг даних установ регулюються Законом України « Про захист прав споживачів». Згідно ч.1 ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. Ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дії осіб, стосовно яких ухвалено вирок, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 05.03.2014 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області виніс вирок, яким [PERSON] визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.3, ч.4 ст.190, ч.5 ст.27, ч.2 ст.364 КК України, та йому призначено покарання за сукупністю скоєних злочинів у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві приватної власності, [PERSON] визнано винною у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.364, ч.5 ст.27, ч.2 ст.364 КК України, та призначено їй покарання за сукупністю скоєних злочинів у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією всього майна, яке належить їй на праві приватної власності, [PERSON] визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.190 та ч.4 ст.190 КК України, та призначено покарання за сукупністю скоєних злочинів у виді позбавлення волі на строк пять років. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.09.2015 року вирок Першотравенського міського суду у відношенні [PERSON], [PERSON] залишено без змін, у відношенні до [PERSON] винесено вирок, згідно якого йому призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Вироком суду від 05.03.2014 року встановлено, що [PERSON] на початку грудня 2007 року, діючи умисно, у складі організованої групи з [PERSON] і [PERSON], з корисливої заінтересованості, маючи намір на заволодіння чужим майном, а саме: грошовими коштами громадян шляхом обману, а також на підробку документів, використання завідомо підроблених документів, пособництво в зловживанні посадовою особою своїм службовим становищем, виконуючи відведену йому роль в скоєнні злочину, згідно заздалегідь розробленого злочинного плану, назвавшись представником ТОВ «Транссервіс-2004» м. Дніпропетровська, до якого, фактично, він ніякого відношення не мав, запропонував [PERSON] придбати за готівковий розрахунок новий автомобіль «Міцубісі Грандіс» в автосалоні ПП «Аеліта» м. Дніпропетровськ, оформивши операцію через вказану фірму ТОВ «Транссервіс-2004». Здійснюючи обман [PERSON] [PERSON] повідомив його, що за умови придбання автомобіля через ТОВ «Транссервіс-2004» ціна автомобіля складатиме 135000 грн., в той час, як в автосалоні ПП «Аеліта» вартість даного автомобіля складала на той момент 154035 грн. При цьому, [PERSON] переконав [PERSON] сплатити вартість автомобіля в сумі 135000 грн. безпосередньо йому, а він, нібито, внесе дані грошові кошти до каси фірми, про що видасть йому відповідні документи, а також під приводом оформлення документів по купівлі-продажу і реєстрації автомобіля отримав від [PERSON] ксерокопії паспорта і довідки про присвоєння ідентифікаційного номера на його ім'я. Будучи введеним [PERSON] в оману щодо умов придбання автомобіля 08 грудня 2007 року [PERSON], знаходячись по місцю свого проживання за адресою: [INFO], передав [PERSON] свої особисті грошові кошти в сумі 121000 грн., як передоплату за автомобіль «Міцубісі Грандіс». При цьому, [PERSON], повторно, здійснюючи підробку документа, який видається підприємством, що має право видавати такі документи, і надає права, використовуючи заздалегідь виготовлений ним із застосуванням здобутих при невстановлених слідством обставинах підробленої печатки ТОВ «Транссервіс-2004», бланку квитанції до прибуткового касового ордера ТОВ «Транссервіс-2004», власноручно заповнив даний бланк, оформивши квитанцію № 548 від 08 грудня 2007 року про те, що ТОВ «Транссервіс-2004» отримані від [PERSON] грошові кошти в сумі 135000 грн., як оплата за автомобіль «Міцубісі Грандіс», після чого, використовуючи даний завідомо підроблений документ, надав його [PERSON] Продовжуючи скоювати злочин [PERSON], маючи намір на підробку документів з метою їх подальшого використання для заволодіння шляхом обману майном [PERSON], скоюючи злочин повторно, діючи спільно з учасником організованої групи [PERSON], використовуючи печатку ТОВ ТК «Електа», засновниками якого вони з [PERSON] на той момент були, а також здобуту ним при невстановлених слідством обставинах підроблену печатку ТОВ «Транссервіс-2004», підробив документи, які видаються підприємством, що має право видавати такі документи, і надають права, а саме: довідку про доходи, оформлену від ТОВ ТК «Електа» № 01078-11/12 від 11 грудня 2007 року на імя [PERSON] про те, що він, нібито, працює в ТОВ ТК «Електа» і отримує там доходи; квитанцію до прибуткового касового ордера ТОВ «Транссервіс-2004» № 548 від 08 грудня 2007 року про те, що даною фірмою, нібито, отримані від [PERSON] грошові кошти в сумі 121000 грн., як оплата за автомобіль «Міцубісі Грандіс»; угоду № 42 від 18 грудня 2007 року про переведення боргу перед ВАТ КБ «Надра» на ТОВ «Транссервіс-2004». Після цього, [PERSON], здійснюючи пособництво в зловживанні посадовою особою своїми службовим становищем, надав вищезгадану підроблену довідку про доходи від ТОВ ТК «Електа» № 01078-11/12 від 11 грудня 2007 року на імя [PERSON], а також здобуті ним шляхом обману ксерокопії особистих документів [PERSON] учасникові організованої групи [PERSON] у відділення № 27 філії ВАТ КБ «Надра» ДРУ, яке розташоване по вул. Жовтневій, 16/41 в м. Першотравенськ, Дніпропетровської області, з метою оформлення кредиту на імя [PERSON] на придбання автомобіля «Міцубісі Грандіс», для оплати вартості автомобіля за рахунок кредитних грошових коштів, маючи намір на заволодіння грошовими коштами, отриманими від [PERSON], як оплата за автомобіль. У свою чергу, [PERSON], будучи посадовою особою, діючи умисно, повторно, у складі організованої групи, відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, згідно відведеної їй ролі в скоєнні злочину, маючи намір на заволодіння шляхом шахрайства майном [PERSON], зловживаючи своїм службовим становищем, тобто умисно, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби, заподіюючи шкоду правам і інтересам, що охороняються законом, окремих громадян, що спричинило тяжкі наслідки, використовуючи отримані від [PERSON] документи, зокрема, завідомо підроблену довідку про доходи, оформлену від ТОВ ТК «Електа» № 01078-11/12 від 11 грудня 2007 року на імя [PERSON], дала вказівку підлеглим їй співробітникам, що не знали про злочинні наміри [PERSON], підготувати пакет документів для видачі кредиту [PERSON] під поручительство його дружини [PERSON] В той же час, [PERSON], продовжуючи скоювати злочин, діючи згідно заздалегідь розробленого злочинного плану, передав здобуті ним шляхом обману ксерокопії особистих документів [PERSON] учасникові організованої групи [PERSON], який, діючи умисно, повторно, з корисливої заінтересованості, згідно відведеної йому ролі в скоєнні злочину, надав від імені [PERSON] заяву про реєстрацію транспортного засобу від 15 грудня 2007 року у Павлоградське МРЕВ УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області за адресою: вул.Дніпровська,10, м. Павлоград, Дніпропетровської області, на підставі якої 15 грудня 2007 року на імя [PERSON] був зареєстрований автомобіль «Міцубісі Грандіс» з привласненням йому номерного знаку АЕ 9718 СА. Після цього, [PERSON], діючи згідно заздалегідь розробленого злочинного плану, маючи намір на заволодіння грошовими коштами [PERSON], отримав в Павлоградському МРЕВ УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області техпаспорт на імя [PERSON] і надав його учасникові організованої групи [PERSON], який, у свою чергу, виготовивши з даного техпаспорта ксерокопію, надав її учасникові організованої групи [PERSON] з метою оформлення кредиту на імя [PERSON] під заставу автомобіля [NUMBER]. 18 грудня 2007 року [PERSON], реалізовуючи умови злочинної змови, здійснюючи обман [PERSON], переконав його прибути у відділення № 27 філії ВАТ КБ «Надра» ДРУ, яке розташоване за адресою: вул. Жовтнева,16/41, м.Першотравенськ, Дніпропетровська область, де начальник даного відділення [PERSON], діючи умисно, повторно, у складі організованої групи, виконуючи відведену їй роль в скоєнні злочину, будучи посадовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, тобто умисно, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби, заподіюючи шкоду правам і інтересам, що охороняються законом, [PERSON], що спричинило тяжкі наслідки, переконала [PERSON] підписати кредитний договір № 8/2007/840-МК27/36-АП від 18 грудня 2007 року і інші документи по видачі кредиту на придбання вищезгаданого автомобіля [NUMBER] на суму 29702,97 доларів США, що в еквіваленті, відповідно до офіційного курсу НБУ на момент укладення договору, складало 150000грн., тобто на суму повної вартості автомобіля (без урахування передоплати в сумі 4035грн, сплаченої 18 грудня 2007 року [PERSON] в касу автосалону) і під його заставу, того ж дня, 18 грудня 2007 року, на підставі підписаного [PERSON] кредитного договору, кредитні грошові кошти були перераховані банком на рахунок ПП «Аеліта», як оплата за придбаний [PERSON] автомобіль. При цьому, [PERSON] і [PERSON], здійснюючи обман [PERSON], переконали його в тому, що підписання кредитного договору є формальністю і, що оплачувати платежі по кредиту буде ТОВ «Транссервіс-2004», в якому, нібито, працює [PERSON], достовірно знаючи, що вказана фірма до даної операції ніякого відношення не має і, що на підставі підписаного [PERSON] кредитного договору зобов'язання по оплаті кредиту перед банком виникли безпосередньо у нього. Після цього, [PERSON], продовжуючи скоювати злочин, з метою створення видимості законності операції, використовуючи завідомо підроблені документи, знаходячись в автосалоні ПП «Аеліта» по вул. Булигіна, 1 в м. Дніпропетровську, передав [PERSON] підроблені квитанцію до прибуткового касового ордера ТОВ «Транссервіс-2004» № 548 від 08 грудня 2007 року про те, що даною фірмою, нібито, отримані від [PERSON] грошові кошти в сумі 121000 грн., як оплата за автомобіль «Мітсубісі Грандіс», а також угоду № 42 від 18 грудня 2007 року про переведення боргу перед ВАТ КБ «Надра» на ТОВ «Транссервіс-2004». Будучи введеним в оману учасниками організованої групи, не знаючи про їх злочинні наміри, в період з 18 січня 2008 року по 15 вересня 2008 року [PERSON], з метою остаточного розрахунку за придбаний автомобіль, перерахував на рахунки № 4149625021003940 і № 4149625021168990, відкриті [PERSON] в КБ «Приватбанк» свої особисті грошові кошти в загальній сумі 2 788,08 доларів США. Таким чином, судом встановлено, що кредитний договір № 8\\2007\\840 МК27\\36-АП від 18.12.2007 року укладений [PERSON] з ВАТ КБ «Надра» у наслідок обману, який вчинено [PERSON],[PERSON], [PERSON], яка при цьому зловжила своїм службовим становищем. Суд, як вказано у вироку від 05.03.2014 року, стягнув у відшкодування шкоди, завданої ПАТ КБ «Надра» у наслідок злочинних дій [PERSON], [PERSON],[PERSON] за кредитним договором № 8\\2007\\840 МК27\\36-АП від 18.12.2007 року укладеним [PERSON] з ВАТ КБ «Надра» - 359\~289 грн. солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра». Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Факт введення позивача в оману, наявність умислу в діях [PERSON], [PERSON], [PERSON] доведено вироком Першотравенського міського суду від 05.03.2014 року, який є обов`язковим для суду при розгляді цивільної справи. За таких обставин кредитний договір № 8\\2007\\840 МК27\\36-АП від 18.12.2007 року є недійсним. Крім того, наслідки недійсного правочину, передбачені ч.2 ст. 216 ЦК України щодо зобов'язання позивача повернути відповідачу отримані кошти на виконання кредитного договору у даному випадку не застосовуються, оскільки питання щодо відшкодування банку шкоди за недійсним кредитним договором вирішено в межах кримінальної справи. Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК України недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов'язання сприяє недійсності правочину щодо його забезпечення. Згідно умов кредитного договору від 18.12.2007 року автомобіль марки «Mitsubishi Grandis» номер державної реєстрації АЕ 9718 СА, 2007 року випуску, колір сіра перлина, заводський номер кузова [NUMBER], який належить [PERSON] є предметом застави у забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору. Згідно запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 03.03.2014 року за № 14217057 на автомобіль «Mitsubishi Grandis» номер державної реєстрації АЕ 9718 СА, 2007 року випуску, колір сіра перлина, заводський номер кузова [NUMBER], який належить [PERSON] накладено обтяження відповідно до договору «Автопакет» № 8\\2007\\840- МК27\\36-АП від 18.12.2007 року відділення ПАТ КБ «Надра» [PERSON] Оскільки застава автотранспортного засобу є невід'ємною частиною кредитного договору, як вид забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, то з визнанням кредитного договору недійсним, даний вид забезпечення кредиту є недійсними, що є підставою для припинення обтяження. Згідно ст. 16 ЦК України передбачені такі способи захисту прав та інтересів як визнання правочину недійсним, припинення дії, примусове виконання обов'язку. Наявність обтяження, накладеного на автомобіль позивача на підставі договору, що є недійсним, порушує права позивача як власника автомобіля на розпорядження даним автомобілем. Відповідно до ст. З Закону України « Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження виникає на підставі договору. Згідно ст. 43 вказаного Закону відомості про припинення обтяження реєструються реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача. Отже, законом передбачено, що припинення обтяження може здійснюватися за рішенням суду. У даному випадку припинення обтяження на предмет застави автомобіль, є правовим наслідком недійсності договору. Представник ПАТ КБ «Надра» в судове засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені банком вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підтримав в повному обсязі та прохав їх задовольнити. Позовні вимоги [PERSON], викладені у зустрічній позовній заяві не визнав прохав в їх задоволенні відмовити, врахувавши його письмові заперечення, згідно яких, відповідно до вироку Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05 березня 2014 року у кримінальній справі № 1-47/11, судом встановлено, що [PERSON] підписав кредитний договір № 8/2007/840-МК27/36-АП від 18 грудня 2007 року і інші документи по видачі кредиту на придбання вищезгаданого автомобіля [NUMBER] на суму 29 702,97 доларів США. що в еквіваленті, відповідно до офіційного курсу НБУ на момент укладення договору, складало 150 000 грн., тобто на суму повної вартості автомобіля (без урахування передоплати в сумі 4035 грн, сплаченої 18 грудня 2007 року [PERSON] в касу автосалону) і під його заставу, того ж дня, 18 грудня 2007 року, на підставі підписаного [PERSON] кредитного договору, кредитні грошові кошти були перераховані банком на рахунок ПП «Аеліта», як оплата за придбаний автомобіль [PERSON] Таким чином вироком суду встановлено, що між Банком та вказаним позичальником укладено кредитний договір, кредитні кошти направлено на придбання автомобіля відповідно із умовами кредитного договору. Автомобіль придбаний за кредитні кошти передано у власність позичальника. Зобов'язання за кредитним договором виконувались позичальником частково, що привело до порушення умов Кредитного договору. Укладення та підписання кредитного договору не спростовано і висновками судової почеркознавчої експертизи. Згідно ч.1 ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст. 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман мас місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі наслідки правочину, які насправді наступити не можуть. За змістом зазначеної норми закону правочин може бути визнаний таким, що вчинений під впливом обману, у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману стосовно фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману є умисел. Установлення у недобросовісної сторони умислу ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є обов'язковою умовою кваліфікації недійсності правочину за ст. 230 ЦК України. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не мас істотного значення (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»). Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, всупереч вищезазначеним вимогам закону позивач за позовом до ПАТ КБ «Надра» не надав належних і допустимих доказів на підтвердження своїх доводів про наявність умислу в діях відповідача ПАТ КБ «Надра», істотність значення обставин, щодо яких його введено в оману та сам факт обману в розумінні ст. 230 ЦК України. Кредитний договір укладений банком з позичальником повністю відповідає вимогам ст.ст. 203, 215 ЦК України, положенням глави 71 цього Кодексу, вимогам цивільного законодавства. В кредитному договорі сторони письмово виконали вимоги статей 1048, 1052, 1054 ЦК України та Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» щодо визначення істотних умов правочину. Зокрема, досягли згоди з усіх істотних умов договору: мети; суми і строку кредиту; умов і порядку його видачі та погашення; способу забезпечення зобов'язань позичальника; відсоткової ставки; порядку плати за кредит; порядку зміни та припинення дії договору; відповідальності сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору. Зазначений договір укладено в письмовій формі. Сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Умови договору є чіткими, зрозумілими та не містять двозначності, а тому доводи позичальника за зустрічним позовом про те, що ПАТ Комерційний банк «Надра» при укладенні кредитного договору ввів позичальника в оману, є помилковими та безпідставними. Позичальник не був позбавлений можливості вступити у договірні відносини на будь-яких умовах, волевиявлення було вільним та відповідало його внутрішній волі і в момент укладення договору вимоги ст.203 ЦК України були додержані. Крім того відповідно до п.6 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» позичальник має право протягом 14 календарних відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Позичальник не заперечує укладення з банком вищевказаного кредитного договору, отримання у власність придбаного за кредитні кошти автомобіля та те, що він проводив платежі за кредитним договором, в тому числі і в період коли виникла прострочена заборгованість за кредитним договором. Укладаючи кредитний договір сторони з'ясували умови договору, передбачили права та обов'язки як кредитора, так і позичальника, і добровільно погодились на його укладення. Підписуючи кредитний договір, позичальник погодився з усіма умовами кредитного договору щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом в строки, встановлені цим договором. Позичальник не відмовився від одержання кредиту частково або в повному обсязі, та не відкликав свою згоду на укладання договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин, що свідчить про те, що він погоджувався з усіма умовами договору та не вважав їх такими, що порушують його інтереси або є несправедливими. Зобов'язання за кредитним договором позичальник виконував, але з порушенням умов п.п. 2.2.1 кредитного договору щодо сплати мінімально необхідного платежу в сумі та в строки встановлені кредитним договором та графіком погашення заборгованості по кредиту та процентів по ньому (Додаток № 1 до кредитного договору), внаслідок чого банк звернувся до позичальника та поручителя, як солідарних боржників, з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором. Наявність умислу в діях банківських працівників ПАТ КБ «Надра», введення в оману позичальника співробітниками банку, і сам факт обману не підтверджені належними доказами. Позивач в зустрічній позовній заяві не обґрунтовує в чому саме полягає омана та вказує, що факт введення його в оману, наявність умислу полягає саме в діях [PERSON], а не відповідача ПАТ КБ «Надра». Відповідачі по первинному позову [PERSON], [PERSON] (позивач за зустрічним позовом [PERSON]М.) та їх представник [PERSON] позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» про стягнення заборгованості за кредитним договором не визнали прохали суд в їх задоволенні відмовити. Позовні вимоги заявлені [PERSON] підтримали в повному обсязі та прохали суд їх задовольнити. В судове засідання адвокат [PERSON] не зявилася направила заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності її довірителів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитний Договором «Автопакет» №8/2007/840-МК27/36-АП, який був укладений 18 грудня 2007 року між [PERSON] /позичальником/, [PERSON] /поручитель/ з однієї сторони та посадовою особою ВАТ КБ «Надра» /правонаступник ПАТ КБ «Надра»/ [PERSON], яка діяла на підставі довіреності №24-11-10567 від 30 грудня 2005 року. Вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05 березня 2014 року, який набрав законної сили 30 вересня 2015 року [PERSON], була засуджена за вчинення злочинів передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.364, ч.5 ст.27, ч.2 ст.364 КК України які вона скоїла у складі організованої групи разом з [PERSON], та [PERSON] В тому числі за вчинення злочину в якому [PERSON] /позичальник/ за кредитним договором «Автопакет» №8/2007/840-МК27/36-АП був визнаний судом потерпілим від злочину, який був вчинений за наступних обставин: «На початку грудня 2007 року, точнішу дату встановити в ході слідства не виявилося можливим, [PERSON], скоюючи злочин повторно, діючи умисно, у складі організованої групи з [PERSON] і [PERSON], з корисливої заінтересованості, маючи намір на заволодіння чужим майном, а саме: грошовими коштами громадян шляхом обману, а також на підробку документів, використання завідомо підроблених документів, пособництво в зловживанні посадовою особою своїм службовим становищем, виконуючи відведену йому роль в скоєнні злочину, згідно заздалегідь розробленого злочинного плану, назвавшись представником ТОВ Транссервіс-2004 м. Дніпропетровська, до якого, фактично, він ніякого відношення не мав, запропонував [PERSON] придбати за готівковий розрахунок новий автомобіль «Міцубісі Грандіс» в автосалоні ПП «Аеліта», розташованому по вул. Булигіна, 1, в м. Дніпропетровську, оформивши операцію через вказану фірму ТОВ «Транссервіс-2004». Здійснюючи обман [PERSON] [PERSON] повідомив його, що за умови придбання автомобіля через ТОВ «Транссервіс-2004» ціна автомобіля складатиме 135 000 грн., в той час, як в автосалоні ПП «Аеліта» вартість даного автомобіля складала на той момент 154 035 грн. При цьому, [PERSON] переконав [PERSON] сплатити вартість автомобіля в сумі 135 000 грн. безпосередньо йому, а він, нібито, внесе дані грошові кошти до каси фірми, про що видасть йому відповідні документи, а також під приводом оформлення документів по купівлі-продажу і реєстрації автомобіля отримав від [PERSON] ксерокопії паспорта і довідки про привласнення ідентифікаційного номера на його ім'я. Продовжуючи вводити [PERSON] в оману щодо своїх дійсних намірів, здійснюючи обман [PERSON] переконав його оформити на своє ім'я кредит у ВАТ КБ «Надра» на придбання вказаного автомобіля на суму його повної вартості в автосалоні і під його заставу, завіривши [PERSON], що даний кредит, нібито, погашатиме ТОВ «Транссервіс-2004», а після погашення даною фірмою кредиту в повному об'ємі, [PERSON] зможе вивести автомобіль із застави і розпоряджатиметься ним на свій розсуд. Будучи введеним [PERSON] в оману щодо умов придбання автомобіля 08 грудня 2007 року [PERSON], знаходячись по місцю свого проживання за адресою: [INFO], передав [PERSON] свої особисті грошові кошти в сумі 121 000 грн., як передоплату за автомобіль «Міцубісі Грандіс». При цьому, [PERSON], повторно здійснюючи підробку документа, який видається підприємством, що має право видавати такі документи, і надає права, використовуючи заздалегідь виготовлений ним із застосуванням здобутих при невстановлених слідством обставинах підробленої печатки ТОВ «Транссервіс-2004», бланку квитанції до прибуткового касового ордера ТОВ «Транссервіс-2004», власноручно заповнив даний бланк, оформивши квитанцію № 548 від 08 грудня 2007 року про те, що ТОВ «Транссервіс-2004» отримані від [PERSON] грошові кошти в сумі 135 000 грн., як оплата за автомобіль «Міцубісі Грандіс», після чого, використовуючи даний завідомо підроблений документ, надав його [PERSON] Продовжуючи скоювати злочин [PERSON], маючи намір на підробку документів з метою їх подальшого використання для заволодіння шляхом обману майном [PERSON], скоюючи злочин повторно, діючи спільно з учасником організованої групи [PERSON], використовуючи печатку ТОВ ТК «Електа», засновниками якого вони з [PERSON] на той момент були, а також здобуту ним при невстановлених слідством обставинах підроблену печатку ТОВ «Транссервіс-2004», підробив документи, які видаються підприємством, що має право видавати такі документи, і надають права, а саме: довідку про доходи, оформлену від ТОВ ТК «Електа» № 01078-11/12 від 11 грудня 2007 року на імя [PERSON] про те, що він, нібито, працює в ТОВ ТК «Електа» і отримує там доходи; квитанцію до прибуткового касового ордера ТОВ «Транссервіс-2004» № 548 від 08 грудня 2007 року про те, що даною фірмою, нібито, отримані від [PERSON] грошові кошти в сумі 121000 грн., як оплата за автомобіль «Міцубісі Грандіс»; угоду № 42 від 18 грудня 2007 року про переведення боргу перед ВАТ КБ Надра на ТОВ «Транссервіс-2004». Після цього, [PERSON], здійснюючи пособництво в зловживанні посадовою особою своїми службовим становищем, надав вищезгадану підроблену довідку про доходи від ТОВ ТК «Електа» № 01078-11/12 від 11 грудня 2007 року на імя [PERSON], а також здобуті ним шляхом обману ксерокопії особистих документів [PERSON] учасникові організованої групи [PERSON] у відділення № 27 філії ВАТ КБ «Надра» ДРУ, яке розташоване по вул. Жовтневій, 16/41 в м. Першотравенськ, Дніпропетровської області, з метою оформлення кредиту на імя [PERSON] на придбання автомобіля «Міцубісі Грандіс», для оплати вартості автомобіля за рахунок кредитних грошових коштів, маючи намір на заволодіння грошовими коштами, отриманими від [PERSON], як оплата за автомобіль. У свою чергу, [PERSON], будучи посадовою особою, діючи умисно, повторно, у складі організованої групи, відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, згідно відведеної їй ролі в скоєнні злочину, маючи намір на заволодіння шляхом шахрайства майном [PERSON], зловживаючи своїм службовим становищем, тобто умисно, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби, заподіюючи шкоду правам і інтересам, що охороняються законом, окремих громадян, що спричинило тяжкі наслідки, використовуючи отримані від [PERSON] документи, зокрема, завідомо підроблену довідку про доходи, оформлену від ТОВ ТК «Електа» № 01078-11/12 від 11 грудня 2007 року на імя [PERSON], дала вказівку підлеглим їй співробітникам, що не знали про злочинні наміри [PERSON], підготувати пакет документів для видачі кредиту [PERSON] під поручительство його дружини [PERSON] В той же час, [PERSON], продовжуючи скоювати злочин, діючи згідно заздалегідь розробленого злочинного плану, передав здобуті ним шляхом обману ксерокопії особистих документів [PERSON] учасникові організованої групи [PERSON], який, діючи умисно, повторно, з корисливої заінтересованості, згідно відведеної йому ролі в скоєнні злочину, надав від імені [PERSON] заяву про реєстрацію транспортного засобу від 15 грудня 2007 року у Павлоградське МРЕВ УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області за адресою: вул.Дніпровська,10, м. Павлоград, Дніпропетровської області, на підставі якого 15 грудня 2007 року на імя [PERSON] був зареєстрований автомобіль «Міцубісі Грандіс» з привласненням йому номерного знаку АЕ 9718 СА. Після цього, [PERSON], діючи згідно заздалегідь розробленого злочинного плану, маючи намір на заволодіння грошовими коштами [PERSON], отримав в Павлоградському МРЕВ УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області техпаспорт на імя [PERSON] і надав його учасникові організованої групи [PERSON], який, у свою чергу, виготовивши з даного техпаспорта ксерокопію, надав її учасникові організованої групи [PERSON] з метою оформлення кредиту на імя [PERSON] під заставу автомобіля [NUMBER]. 18 грудня 2007 року [PERSON], реалізовуючи умови злочинної змови, здійснюючи обман [PERSON], переконав його прибути у відділення № 27 філії ВАТ КБ «Надра» ДРУ, яке розташоване за адресою: вул. Октябрьська,16/41, м. Першотравенськ, Дніпропетровська область, де начальник даного відділення [PERSON], діючи умисно, повторно, у складі організованої групи, виконуючи відведену їй роль в скоєнні злочину, будучи посадовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, тобто умисно, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби, заподіюючи шкоду правам і інтересам, що охороняються законом, [PERSON], що спричинило тяжкі наслідки, переконала [PERSON] підписати кредитний договір № 8/2007/840-МК27/36-АП від 18 грудня 2007 року і інші документи по видачі кредиту на придбання вищезгаданого автомобіля [NUMBER] на суму 29702,97 доларів США, що в еквіваленті, відповідно до офіційного курсу НБУ на момент укладення договору, складало 150 000грн., тобто на суму повної вартості автомобіля (без урахування передоплати в сумі 4035 грн., сплаченої 18 грудня 2007 року [PERSON] в касу автосалону) і під його заставу, того ж дня, 18 грудня 2007 року, на підставі підписаного [PERSON] кредитного договору, кредитні грошові кошти були перераховані банком на рахунок ПП «Аеліта», як оплата за придбаний автомобіль [PERSON] При цьому, [PERSON] і [PERSON], здійснюючи обман [PERSON], переконали його в тому, що підписання кредитного договору є формальністю і, що оплачувати платежі по кредиту буде ТОВ «Транссервіс-2004», в якому, нібито, працює [PERSON], достовірно знаючи, що вказана фірма до даної операції ніякого відношення не має і, що на підставі підписаного [PERSON] кредитного договору зобов'язання по оплаті кредиту перед банком виникли безпосередньо у нього. Після цього, [PERSON], продовжуючи скоювати злочин, з метою створення видимості законності операції, використовуючи завідомо підроблені документи, знаходячись в автосалоні ПП «Аеліта» по вул. Булигіна, 1 в м. Дніпропетровську, передав [PERSON] підроблені квитанцію до прибуткового касового ордера ТОВ «Транссервіс-2004» № 548 від 08 грудня 2007 року про те, що даною фірмою, нібито, отримані від [PERSON] грошові кошти в сумі 121000 грн., як оплата за автомобіль «Мітсубісі Грандіс», а також угоду № 42 від 18 грудня 2007 року про переведення боргу перед ВАТ КБ Надра на ТОВ «Транссервіс-2004». Будучи введеним в оману учасниками організованої групи, не знаючи про їх злочинні наміри, в період з 18 січня 2008 року по 15 вересня 2008 року [PERSON], з метою остаточного розрахунку за придбаний автомобіль, перерахував на рахунки № 4149625021003940 і № 4149625021168990, відкриті [PERSON] в КБ «Приватбанк» свої особисті грошові кошти в загальній сумі 2788,08 доларів США. Таким чином, [PERSON], діючи умисно, повторно, у складі організованої групи з [PERSON] і [PERSON], шляхом обману, здійснюючи пособництво в зловживанні посадовою особою своїм службовим становищем, що призвело до тяжких наслідків, а також здійснюючи підробку документів і використовуючи завідомо підроблені документи, в період з грудня 2007 року по 15 вересня 2008 року заволодів грошовими коштами [PERSON] в сумі 2788,08 доларів США, що в еквіваленті, відповідно до офіційного курсу НБУ на момент здійснення платежів, складає 13 817,90 грн. і 121 000 грн., а всього в загальній сумі 134 817,90 грн., що більше, ніж в 600 разів перевищує неоподатковуваний податком мінімум доходів громадян на момент скоєння злочину, заподіявши потерпілому збиток на вказану суму, тобто заволодів чужим майном в особливо великих розмірах. Також зазначеним вироком суду задоволено цивільний позов ПАТ КБ «Надра» та стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON], на користь ПАТ КБ «Надра» по кредитному договору «Автопакет» №8/2007/840-МК27/36-АП який був укладений 18 грудня 2007 року між [PERSON] /позичальником/, [PERSON] /поручитель/ з однієї сторони та посадовою особою ВАТ КБ «Надра» /правонаступник ПАТ КБ «Надра»/ [PERSON], яка діяла на підставі довіреності, 359 289 гривень 08 копійок шкоди спричиненої злочином. Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що позов ПАТ КБ «Надра» до відповідачів про стягнення заборгованості по кредитному договору «Автопакет» №8/2007/840-МК27/36-АП від 18 грудня 2007 року задоволенню не підлягає, а зустрічний позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, одна з яких передбачена частиною 3 цієї статті та полягає у тому, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу в тому числі, щодо наявності волевиявлення учасника правочину, яке має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Частина 1 статті 229 ЦК України передбачає, що якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін. Згідно з положеннями статті 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Відповідно до п.п.19,20 постанови Пленуму ВСУ №9 від 06.11.2009 року « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Враховуючи, доведеність наявності умислу в діях посадової особи ВАТ КБ «Надра» Дніпропетровського РУ [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від імені ВАТ КБ «Надра» /правонаступник ПАТ КБ «Надра»/, при укладанні кредитного договору «Автопакет» №8/2007/840-МК27/36-АП від 18 грудня 2007 року на введення іншої сторони договору в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину, що підтверджено вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05 березня 2014 року, який набрав законної сили. Суд вбачає наявність підстав передбачених ст.230 ЦК України, для визнання цього правочину недійсним. Вирішуючи позовні вимоги за зустрічним позовом в частині припинення обтяження на майно, суд виходить з наступного. Згідно ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Враховуючи, що обтяження майна у вигляді застави, а саме автомобіля марки «Mitsubishi Grandis» номер державної реєстрації АЕ 9718 СА, 2007 року випуску, застосовано на підставі розділу 3 кредитного договору «Автопакет» №8/2007/840-МК27/36-АП, суд вважає що визнання такого договору недійсним, має наслідком припинення обтяження на майно яке застосовано цим договором, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Частиною 3 ст.216 ЦК України передбачено, що законом можуть бути встановлені особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Так ст.1057-1 ЦК України передбачені особливі правові наслідки недійсності кредитного договору, які можуть бути застосовані судом за заявою сторони, враховуючи відсутність такої заяви судом відповідне питання не вирішується. На підставі ст.ст.80, 88 ЦПК України з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1102,4 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved