Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], у якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №001-15104-260811 від 26 серпня 2011 року у розмірі 17443,22 гривень, посилаючись на неможливість вирішення вказаного спору в позасудовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав до суду заяву у якій підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судові засідання неодноразово не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, хоч про час і місце судових засідань повідомлялася своєчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що 26 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір №001-15104-260811 про відкриття карткового рахунку та видачу картки, відповідно до якого Банк відкрив [PERSON] картковий рахунок з встановленою відновлюваною кредитною лінією у розмірі 30000 гривень. Згідно виписки по приватному рахунку відповідач зняла в терміналі готівку на загальну суму 9410,69 гривні. Відповідач [PERSON] належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, в результаті чого, станом на 19 грудня 2013 року виникла заборгованість по поверненню кредиту в розмірі 17443,22 гривні. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525 та 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Outcome: approved