Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що 08 червня 2010 року між ПАТ «Плюс Банк» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Ідея Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №Б68.101.75132, згідно з умовами якого банк надав їй кредит у сумі 4632,00 грн. зі сплатою 24,48% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Про заміну кредитора у зобов'язанні відповідачку було письмово повідомлено. Протягом строку дії кредитного договору боржник систематично порушувала терміни сплати кредиту і процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим їй було надіслано листи-повідомлення з вимогою повернення боргу, які боржник залишила без відповіді і задоволення, заперечень на вимоги позивача не надала. Останній платіж нею здійснено 24 грудня 2011 року. Оскільки відповідачка взяті на себе зобов'язання за кредитним договором щодо повернення кредиту належним чином не виконала, внаслідок чого у неї станом на 08 січня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 7043,38 грн., з яких: 848,63 грн. - прострочений борг; 1829,82 грн.- прострочені проценти; 17,65 грн. строкові проценти; 3947,28 грн. - пеня за несвоєчасне погашення платежів; 400,00 грн. - віндикаційні витрати, яка у добровільному порядку не погашена, а тому позивач просить стягнути таку у судовому порядку. У судове засідання представник позивача Семенюк С.Я. не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 08 червня 2010 року між публічним акціонерним товариством «Плюс Банк» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Ідея Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №Б68.101.75132, згідно якого банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 4632,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 24,48% річних від залишкової суми кредиту та платою за кредитне обслуговування в розмірі 1,24% щомісячно від початкової суми кредиту, строком на 20 місяців. Згідно п. 1.1 вказаного кредитного договору, позичальник зобов'язалася одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і комісіями згідно з умовами цього Договору та Додатком № 1 від 10 грудня 2010 року до даного Договору, який становить його невід'ємну частину (а. с. 6, 17 - 18). Також встановлено, що [PERSON] порушила взяті на себе зобов'язання, а саме не проводила щомісячні платежі для погашення заборгованості і станом на 08 січня 2014 року заборгованість складає 7043,38 грн., з яких: 848,63 грн. - прострочений борг; 1829,82 грн.- прострочені проценти; 17,65 грн. строкові проценти; 3947,28 грн. - пеня за несвоєчасне погашення платежів; 400,00 грн. - віндикаційні витрати (а. с. 4). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ч. 2 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно п. 2.1. кредитного договору №Б68.101.75132 від 08 червня 2010 року позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за кредитне обслуговування в 20 щомісячних внесках до 8 дня/числа кожного місяця, при цьому 19 внески/внесків у рівній сумі 341,81 гривень, а останній внесок 343,69 гривень до 08 лютого 2012 року. У відповідності до п. п. 2.3, 2.4 даного кредитного договору у разі порушення позичальником строків сплати платежів по кредиту, банк має право нарахувати та стягнути з позичальника витрати, пов'язані з супроводом і стягненням простроченої заборгованості за даним договором. При цьому позичальник зобов'язаний на вимогу банку сплатити зазначені витрати: в разі прострочення позичальника від 30 до 60 днів - за дії банку, здійснені в межах зазначеного періоду прострочки; в разі прострочення позичальника понад 60 днів - за дії банку, здійснені починаючи з першого дня прострочки. Банк має право стягнути з позичальника пеню (штрафні санкції), що нараховується за кожен день прострочки на прострочену суму (кредиту, процентів, плати за обслуговування кредиту) в розмірі: 0,15 % - в період прострочення оплати від 1 до 60 днів та 0,65% - в період прострочення оплати з 61 дня та по день повного погашення боргу за цим договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо він своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, за таких обставин, суд вважає, що позов публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачки, що відповідає положенням ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved