Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №003-05444-010713 від 01.07.2013 року в сумі 84437,15 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01.07.2013 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №003-05444-010713, відповідно до якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок №2625990895320 в національній валюті України- в гривні, та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 50000,00 грн. Відповідач скористався кредитною лінією, однак зобовязання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 17.02.2017 року заборгованість за кредитним договором складає 84437,15 грн. А тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитом. У судове засідання представник позивача не зявився, в позовній заяві позивач просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у відповідності до ч. 5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.07.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №003-05444-010713, відповідно до якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок №2625990895320 в національній валюті України- в гривні, та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 50000,00 грн. Відповідач скористався кредитною лінією, однак зобовязання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 17.02.2017 року заборгованість за кредитним договором складає 84437,15 грн., з яких 0,00 грн. тіло кредиту, 44540,08 грн. прострочене тіло кредиту, 39897,07 грн. заборгованість за комісіями. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №003-05444-010713 від 01.07.2013 року в сумі 84437,15 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому судовий збір у сумі 1600,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved