Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі за текстом позивач) звернулося до Артемівського міськрайонного суду Донецької області суду з позовною заявою до [PERSON] (далі за текстом відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 43\~219 грн. 93 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач отримав кредит у розмірі 21\~600 грн. за кредитним договором від 04.01.2007 року, умови якого не виконуються відповідачем, що обумовило виникнення заборгованості у заявленій до стягнення грошовій сумі. У письмових запереченнях проти позову відповідач зазначив, що не укладав з позивачем кредитного договору, оскільки не був ознайомлений з умовами і правилами надання кредиту, підтвердженням чого є підписання умов надання споживчого кредиту фізичним особам лише головою правління банку. Відповідач у судове засідання не зявився, у попереднєму судовому засіданні надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, заперечував щодо задоволення позову з мотивів, викладених у письмових запереченнях. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. При цьому представник позивача надав суду письмові пояснення, в яких стверджував, що урегулювання спору між позивачем та відповідачем повинно здійснюватися на підставі положень ст.634 Цивільного кодексу України, за якими укладання кредитного договору здійснюється за принципом укладання між банком і клієнтом договору приєднання, підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. У спірних відносинах сторін справи зміст кредитного договору у письмовій формі, укладеного між позивачем та відповідачем, зафіксовано в декількох документах: заяві позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 04.01.2007 року за заявою відповідача (а.с.7,44,45) позивачем був відкритий кредитний рахунок №4627081778112933. При цьому згідно зі змісту вказаної заяви відповідач 25.01.2007 року отримав кредитну карту, а також ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які були надані йому в письмовому вигляді, підтвердив свою згоду на те, що дана заява відповідача разом Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг (а.с.8-13), а також Тарифами Банку складають між відповідачем та позивачем договір про надання банківських послуг, тобто кредитний договір. Відповідно до абз.1 ч.1 ст.207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. За вимогою ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, зазначені норми цивільного законодавства України та наведені факти подачі відповідачем вказаної заяви від 04.01.2007 року свідчать, що кредитний договір між позивачем та відповідачем був укладений, відбулося виконання цього договору у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 21600 грн. на платіжну картку № 5457082951176606 (а.с.46,47) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Але у порушення умов договору відповідач свої зобовязання по погашенню кредиту та нарахованих відсотків належним чином не виконав. У звязку з чим станом на 30.06.2016 року відповідач має заборгованість у розмірі 43219 грн. 930 коп., яка складається з наступного (а.с.4-6,48-64): 7930 грн. 90 коп. заборгованість за кредитом; 30404 грн. 75 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 2350 грн. заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 2034 грн. 28 коп. штраф (процента складова). Згідно з ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору. Згідно\~з ст.2 Закону України № 1669-VІІ від 02.09.2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.\~\~ Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог\~Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року\~щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції. За матеріалами справи відповідач [PERSON] - зареєстрована та проживає за адресою: [INFO]. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р,\~місто Соледар Донецької області відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Отже, враховуючи те, що відповідач є громадянкою України, яка зареєстрована та постійно проживає в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, суд вважає за необхідне застосувати для урегулювання спору положення ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відмовивши в задоволенні позову в частині стягнення пені у розмірі 2350 грн. 00 коп., штрафів у розмірі 500 грн. та 2034 грн. 28 коп., які згідно з розрахунком позивача нараховані за період після 14 квітня 2014 року. У свою чергу, позовні вимоги про стягнення 7930 грн. 90 коп. суми отриманого кредиту та 30404 грн. 75 коп. процентів за користування кредитом, розрахунок яких не оспорювався відповідачем, суд вважає законними та обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial