Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 1098459,71 грн. та витрат пов'язаних із зверненням до суду. Представник позивача посилається на те, що на підставі кредитного договору № 11367272000 від 2 липня 2008 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником зазначеного кредиту є Публічне акціонерне товариство «Дельта банк», та [PERSON], банк надав останній кредит у розмірі 89000,00 доларів США, строком до 7 липня 2018 року, із сплатою 14,5 % річних за користування кредитними коштами. Наданий [PERSON] кредит забезпечений порукою [PERSON], про що 2 липня 2008 року укладено договір поруки № 215001. Умови зазначеного кредитного договору позивачем виконані, проте відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, а саме своєчасно не повертає кредитні кошти і відсотки за користування кредитними коштами, а сам ухиляється від зустрічі з представниками позивача, ніяких заходів по погашенню заборгованості не вживає. На теперішній час заборгованість за зазначеним кредитним договором складає 1098459,71 грн. Посилаючись на викладене, представник позивача просить суд ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Дельта банк», заборгованість за кредитним договором № 11367272000 від 2 липня 2008 року в розмірі 1098459,71 грн. та витрати пов'язані із зверненням до суду. У судове засідання представник позивача не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі у судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином, до суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Також, вони вказують в своїх заявах, що позовні вимоги визнають в повному розмірі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Аналогічне міститься в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до якого за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. У судовому засіданні встановлено, що 2 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником зазначеного кредиту є Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11367272000 про надання останній кредиту на суму 89000,00 доларів США, строком до 7 липня 2018 року, із сплатою 14,5 % річних за користування кредитними коштами. Позивачем повністю і у встановлений строк виконано зобов'язання за даним договором. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного Кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач [PERSON] в порушення цих вимог не виконує умови кредитного договору та графіку погашення кредиту, тобто своєчасно не повертає позивачу кредитні кошти і не сплачує відсотки за користування кредитними коштами і ніяких заходів по поверненню заборгованості не вживає. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Стаття 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. На теперішній час заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Дельта банк» за кредитним договором № 11367272000 від 2 липня 2008 року складає 1098459,71 грн. Наданий [PERSON] кредит забезпечений порукою [PERSON], про що 2 липня 2008 року укладено договір поруки № 215001. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. А ч.2 зазначеної статті встановлює, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, сума боргу підлягає стягненню солідарно з [PERSON] та [PERSON] Викладене підтверджується копією кредитного договору, копіями договорів поруки та розрахунком заборгованості за кредитним договором. Законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня, що встановлено ст.ст. 192 ч.1, 524 ч.1, 533 ч.1 ЦК України. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При викладених обставинах суд вважає, що відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору № 11367272000 від 2 липня 2008 року, чим завдає позивачу матеріальну шкоду в розмірі 1098459,71 грн., яка підлягає стягненню солідарно з нього та з його поручителя. Вирішуючи даний позов, суд враховує вимоги ст. 88 ЦПК України, а саме, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved