Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі банк) звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 58 883,31 грн., посилаючись на те, що 23 жовтня 2009 року відповідач отримав кредит у сумі 4 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування позивача із Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п. 3.3. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank/ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір. Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав тим, що надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Згідно з п. 6.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно із ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач зобовязання за кредитним договором не виконав тим, що не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого у нього станом на 12 березня 2018 року виникла заборгованість у сумі 58 883,31 грн., в тому числі: 1 338,99 грн. кредит; 50 402,26 грн. проценти за користування кредитом; 4 100,00 грн. пеня та комісія; 2 792,06 грн. - штраф (процентна складова); 250,00 грн. штраф (фіксована частина). Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 58 883,51 грн. та судові витрати, повязані з оплатою судового збору у сумі 1 762,00 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомив суд про розгляд справи за його відсутності та те, що він позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та заявив про застосування строку позовної давності до позову про стягнення кредиту, неустойки (пені, штрафу). Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Із представлених позивачем доказів видно, що 23 жовтня 2009 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач одержав кредит у сумі 4 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.8). Згідно з п. 1.6. Статуту Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» банк є правонаступником прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (а.с.21 на звороті). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Умови та правила надання банківських послуг не підписані відповідачем, відсутня дата їх складання, про те в заяві зазначено, що відповідач ознайомилась з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, а також Тарифами банку та погодилась з тим, що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с.8 на звороті). Згідно з п. 6.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 6.6. Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку позичальник повинен виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно з п. 6.7. Умов та правил надання банківських послуг власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Згідно з п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно з п. 5.5. Умов та правил надання банківських послуг за користування кредитом банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку з розрахунку 360 календарних днів на рік. Згідно з п. 5.7. Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх грошових та інших зобовязань за цим договором. Згідно із ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 12 березня 2018 року складає 58 883,51 грн., в тому числі: 1 338,99 грн. кредит; 50 402,26 грн. проценти за користування кредитом; 4 100,00 грн. пеня та комісія; 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 2 792,06 грн. - штраф (процентна складова)(а.с.5-7). Відповідач 14 травня 2018 року заявив про застосування строку позовної давності до сплати кредиту, процентів та неустойки (пені, штрафу) (а.с.40). Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку позовної даності починається з наступного дня після календарної дати або настання події з якою повязано його початок. Згідно з ч. 1, ч. 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно з п. 5.4. Умов та правил надання банківських послуг строк погашення процентів за кредитом щомісячно за попередній місяць; строк погашення кредиту в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (поле month). Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України) (рішення Верховного Суду України № 6-134цс14). Із наданої позивачем інформації видно, що 23 жовтня 2009 року відповідачу була видана картка за № 4149 4374 0201 4565, строк дії якої закінчився в травні 2012 року (а.с.39). На платіжній картці указано граничний строк дії (місяць і рік), вона дійсна до останнього календарного дня зазначеного місця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле month). Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором від 23 жовтня 2009 року видно, що останій платіж відповідач вніс 18 вересня 2014 року у сумі 550 грн. (а.с.6 на звороті). Отже, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Із матеріалів справи видно, що строк дії картки сплив 1 червня 2012 року, останній платіж здійснено 18 вересня 2014 року, строк для стягнення кредиту починається з 1 червня 2012 року, а для решти з 19 вересня 2014 року. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Із матеріалів справи видно, що строк позовної давності переривався тим, що до 18 вересня 2014 року відповідач визнавав борг, який сплачував добровільно. Після переривання перебіг строку позовної давності почався заново, а саме з 19 вересня 2014 року і саме з цього часу у позивача виникло право на звернення до суду з позовом про стягнення кредиту. Строк позовної давності для вимог позивача щодо стягнення кредиту сплив 1 червня 2015 року, а для решти з 19 вересня 2017 року. Позивач звернувся до суду з позовом 23 березня 2018 року поза строком позовної давності (а.с.2). Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити в звязку з пропуском строку позовної давності, як до вимог про стягнення кредиту, так і до вимог про стягнення процентів, пені, штрафу.

Outcome: dismissed