Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15 жовтня 2005 року між позивачем та відповідачем було укладено договір кредиту DNH4КS11950531, відповідно до якого позивач надав у тимчасове користування відповідачу 2683,36 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови договору щодо щомісячного погашення кредиту не виконує, в звязку з чим станом на 09.12.2016 року у нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 38633,72 грн., які позивач просить стягнути з відповідача та яка складається з наступного: - 1795,00 грн. заборгованість за кредитом; - 12192,72 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 24646,00 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 22631,31 грн., яка була стягнута з відповідача рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 16 травня 2014 року, тобто різниця становить 16002,41 грн. - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 800,12 грн. штраф (процентна складова). Тому позивач і звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 17302 гривень 53 копійки, а також судовий збір в розмірі 1600,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просив суд справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не прибув, належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомив, у звязку з чим розгляд справи проводився за правилами заочного провадження. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 15 жовтня 2005 року між позивачем та відповідачем було укладено договір кредиту DNH4КS11950531, відповідно до якого позивач надав у тимчасове користування відповідачу 2683,36 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до положень ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач взяті на себе зобовязання належним чином не виконав у порушення зазначених норм закону та умов договору, що надає право позивачу достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Таким чином, неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобовязань за договором кредиту призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 09.12.2016 року становить 38633,72 грн., в тому числі: - 1795,00 грн. заборгованість за кредитом; - 12192,72 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 24646,00 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 22631,31 грн., яка була стягнута з відповідача рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 16 травня 2014 року (а.с. 3), тобто різниця становить 16002,41 грн. - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 800,12 грн. штраф (процентна складова). Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Суд вважає, що вказана сума повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved