Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «БРОКБІЗНЕСБанк» звернулося до суду із позовом, в якому зазначив, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №КД-Ф/07/0031 від 07 вересня 2007 року відповідно до умов якого відповідачу були надані кредитні кошти у сумі 35526,18 строком з 07 вересня 2007 року по 05.09.2014 року зі сплатою 11,5 % річних на придбання автомобіля X-TRAIL NISSAN. Вказаний автомобіль X-TRAIL NISSAN, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2007 , колір чорний, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] відповідачем передано позивачу в заставу. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору , відповідно до укладеного Договору застави №ДЗ/ОМ-Ф/07/0016 від 07.09.2007 р. Відповідно до п.2.3.1. Кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються в межах терміну користування Кредитом на суму фактичного залишку заборгованості кредитом із розрахунку кількості днів у місяці та році. Позичальник зобов'язаний здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати нараховані проценти та виконувати всі свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені Кредитним договором (п. 4.2.1.). В порушення п. п. 2.1., 4.2.1. Кредитного договору Відповідач свої зобов'язання за Кредитним договором не виконував, не сплачував своєчасно кредит і суми відсотків за користування кредитом. Таким чином, Відповідач допустив прострочення сплати чергового платежу по кредиту та процентів за користування кредитом строком понад 2 (два) місяці. Відповідно до п. 8.5. Кредитного договору Сторони домовились, що строк позовної давності до вимог за Кредитним договором (в тому числі стягнення неустойки) становить 10 років. Відповідно до п. 9.4. Кредитного договору договір діє до повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов'язань. Відповідно до п. 4.2.6. Кредитного договору Відповідач зобов'язаний не пізніше дати закінчення договору страхування майна, наданого Позивачу у заставу, здійснювати щорічне страхування предмету застави на користь Позивача в рекомендованій Позивачем страховій компанії строком не менше, ніж на один календарний рік. Позичальником надавались до Банку наступні договори: договір добровільного страхування автотранспорту №006-6391 від 07 вересня 2007р., договір НТ №000075 добровільного страхування наземного транспорту від 09.09.2008р. та договір №006- 004098711 НТ добровільного страхування наземного транспорту від 02 серпня 2012р. (Договори додаються). Таким чином, випливає, що Відповідач неодноразово порушував умови Договору застави і не страхував заставне майно в строки передбачені вказаним договором. Наступне щорічне страхування Відповідач зобов'язаний був здійснити ще 02 серпня 2013р., однак новий договір страхування Позивачеві Відповідачем не надано. Відповідач неодноразова порушував умови передбачені п.2.1.4. щодо страхування предмета застави. Отже, у Позивача є підстава для нарахування Відповідачу штрафу передбаченого п.2.1.4. Договору застави. У відповідності до п. 2.1.4. Договору застави Відповідач на період фактичної дії договору зобов'язаний застрахувати за свій рахунок предмет застави на користь заставодержателя. За невиконання чи неналежне виконання даного пункту Договору застави заставодержатель має право вимагати від Заставодавця сплати штрафу у розмірі 5% від суми одержаного Кредиту. Внаслідок невиконання Відповідачем своїх зобов'язань за Кредитним договором а нова заборгованість за період з 26 червня 2009р. по 16 грудня 2013 р., що складає 463,17 дол. США, що в еквіваленті складає 67 648,12 грн. за офіційним курсом НБУ, в тому неустойка за несвоєчасне щорічне страхування предмету застави (термін дії середнього договору страхування до 02.08.2013р.) - 1 776,31 дол. США, що в еквіваленті складає 14 198, 00 грн.;нараховані відсотки у період з 25.07.2009р. по 30.11.2013р. - 6 686,86 дол. США, що в ' еквіваленті складає 53 448,08 грн. Сума заборгованості за Кредитним договором підтверджується випискою по новому рахунку № 22083077313001 за період з 25.07.2009р. по 16.12.2013р. та довідкою стан заборгованості від 26.12.2013р., що додається. У зв'язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 8 463,17 доларів США, що в еквіваленті складає 67 646,12 грн., та судовий збір у розмірі 2 350,87 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні наполягала на позові,надавши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в суд не з'явився, про причини неявки суду не відомо. Не маючи відомостей про причину неявки відповідача, суд визнав можливим розгляд справи без його участі на підставі наявних матеріалів та доказів згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, тобто заочно. Дослідивши докази, що є в справі, суд вважає, позов таким що підлягає повному задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № №КД-Ф/07/0031 від 07 вересня 2007 року відповідно до умов якого відповідачу були надані кредитні кошти у сумі 35526,18 строком з 07 вересня 2007 року по 05.09.2014 року зі сплатою 11,5 % річних на придбання автомобіля X-TRAIL NISSAN. Вказаний автомобіль X-TRAIL NISSAN, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2007 , колір чорний, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] відповідачем передано позивачу в заставу. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору , відповідно до укладеного Договору застави №ДЗ/ОМ-Ф/07/0016 від 07.09.2007 р. Відповідно до п.2.3.1. Кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються в межах терміну користування Кредитом на суму фактичного залишку заборгованості кредитом із розрахунку кількості днів у місяці та році. Позичальник зобов'язаний здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати нараховані проценти та виконувати всі свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені Кредитним договором (п. 4.2.1.). В порушення п. п. 2.1., 4.2.1. Кредитного договору Відповідач свої зобов'язання за Кредитним договором не виконував, не сплачував своєчасно кредит і суми відсотків за користування кредитом. Таким чином, Відповідач допустив прострочення сплати чергового платежу по кредиту та процентів за користування кредитом строком понад 2 (два) місяці. Відповідно до п. 8.5. Кредитного договору Сторони домовились, що строк позовної давності до вимог за Кредитним договором (в тому числі стягнення неустойки) становить 10 років. Відповідно до п. 9.4. Кредитного договору договір діє до повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов'язань. Відповідно до п. 4.2.6. Кредитного договору Відповідач зобов'язаний не пізніше дати закінчення договору страхування майна, наданого Позивачу у заставу, здійснювати щорічне страхування предмету застави на користь Позивача в рекомендованій Позивачем страховій компанії строком не менше, ніж на один календарний рік. Позичальником надавались до Банку наступні договори: договір добровільного страхування автотранспорту №006-6391 від 07 вересня 2007р., договір НТ №000075 добровільного страхування наземного транспорту від 09.09.2008р. та договір №006- 004098711 НТ добровільного страхування наземного транспорту від 02 серпня 2012р. (Договори додаються). Таким чином, випливає, що Відповідач неодноразово порушував умови Договору застави і не страхував заставне майно в строки передбачені вказаним договором. Наступне щорічне страхування Відповідач зобов'язаний був здійснити ще 02 серпня 2013р., однак новий договір страхування Позивачеві Відповідачем не надано. Відповідач неодноразова порушував умови передбачені п.2.1.4. щодо страхування предмета застави. Отже, у Позивача є підстава для нарахування Відповідачу штрафу передбаченого п.2.1.4. Договору застави. У відповідності до п. 2.1.4. Договору застави Відповідач на період фактичної дії договору зобов'язаний застрахувати за свій рахунок предмет застави на користь заставодержателя. За невиконання чи неналежне виконання даного пункту Договору застави заставодержатель має право вимагати від Заставодавця сплати штрафу у розмірі 5% від суми одержаного Кредиту. Внаслідок невиконання Відповідачем своїх зобов'язань за Кредитним договором а нова заборгованість за період з 26 червня 2009р. по 16 грудня 2013 р., що складає 463,17 дол. США, що в еквіваленті складає 67 648,12 грн. за офіційним курсом НБУ, в тому неустойка за несвоєчасне щорічне страхування предмету застави (термін дії середнього договору страхування до 02.08.2013р.) - 1 776,31 дол. США, що в еквіваленті складає 14 198, 00 грн.;нараховані відсотки у період з 25.07.2009р. по 30.11.2013р. - 6 686,86 дол. США, що в ' еквіваленті складає 53 448,08 грн. Сума заборгованості за Кредитним договором підтверджується випискою по новому рахунку № 22083077313001 за період з 25.07.2009р. по 16.12.2013р. та довідкою стан заборгованості від 26.12.2013р., що додається. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення , незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного судочинства України. Згідно зі ст.536 ЦК України за користуванням чужими грошовими коштами боржник зобов' язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст. 610, 623 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобовязання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день предявлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлено обовґязок позичальника повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів належних йому відповідно до договору. Відповідно до ч.2 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку , що встановлені договором. Дослідивши докази, що є в справі суд вважає, винними дії відповідача по своєчасному не погашенню заборгованості, тому позов підлягає задоволенню, оскільки заснований на законі, та підтверджений матеріалами справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір відшкодовуються за рахунок відповідача.

Outcome: approved