Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство (далі ПАТ) «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 18 серпня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2541, за умовами якого Банк надав [PERSON] грошові кошти в сумі 150 000 грн. для придбання автомобілю Volkswagen T5 на строк 84 місяця з кінцевим терміном погашення не пізніше 17 серпня 2015 року, зі сплатою за користування кредитом 21% річних. Позивач зазначав, що внаслідок неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору станом на 24 березня 2014 року (згідно уточнених позовних вимог а.с. 93-94) в нього виникла заборгованість перед Банком в розмірі 137 993 грн. 32 коп. з яких: заборгованість за кредитом 37688,94 грн.; прострочена заборгованість по кредиту 61382,93 грн.; строкова заборгованість по відсоткам 2907,01 грн.; прострочена заборгованість по відсоткам 14541,24 грн.; нарахована сума пені за прострочення терміну повернення кредиту та відсотків 21473,20 грн. В забезпечення виконання кредитних зобов»язань [PERSON] за Кредитним договором 18 серпня 2008 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки №2541/1, за умовами якого [PERSON] взяла на себе зобов»язання відповідати в повному обсязі перед позивачем за належне виконання [PERSON] своїх зобов»язань. Також в забезпечення виконання кредитних зобов»язань [PERSON] за Кредитним договором 18 серпня 2008 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки №2541/2, за умовами якого [PERSON] взяла на себе зобов»язання відповідати в повному обсязі перед позивачем за належне виконання [PERSON] своїх зобов»язань. Посилаючись на вказані обставини та на вимоги ч. 2 ст. 1050 ЦК України позивач просив стягнути з відповідачів як солідарних боржників 137 993 грн. 32 коп., а також відшкодувати понесені Банком судові витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, подали письмову заяву, в якій просили розглядати справу за їх відсутності. [PERSON] позовні вимоги визнав частково, в своїй заяві просив зменшити розмір пені за прострочення терміну повернення кредиту. При цьому посилався на те, що в зв»язку з погіршенням економічної ситуації в країні та зниженням прибуткових надходжень від господарської діяльності не мав можливості своєчасно сплачувати кредитні зобов»язання. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Встановлено, що 18 серпня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2541, за умовами якого Банк надав [PERSON] грошові кошти в сумі 150 000 грн. для придбання автомобілю Volkswagen T5 на строк 84 місяця з кінцевим терміном погашення не пізніше 17 серпня 2015 року, зі сплатою за користування кредитом 21% річних. Відповідно до п. 3.3.1 Кредитного договору [PERSON] взяв на себе зобов»язання повернути отриманий кредит в сумі 150000 грн., своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, встановлені договором та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов»язання. У випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов»язань по цьому Договору на першу вимогу Банку достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, сплатити штрафні санкції у строки та на умовах, що визначені цим договором. В забезпечення виконання кредитних зобов»язань [PERSON] за Кредитним договором 18 серпня 2008 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки №2541/1, за умовами якого [PERSON] взяла на себе зобов»язання відповідати в повному обсязі перед позивачем за належне виконання [PERSON] своїх зобов»язань. Також в забезпечення виконання кредитних зобов»язань [PERSON] за Кредитним договором 18 серпня 2008 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки №2541/2, за умовами якого [PERSON] взяла на себе зобов»язання відповідати в повному обсязі перед позивачем за належне виконання [PERSON] своїх зобов»язань. Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що через неналежне виконання [PERSON] умов кредитного договору станом на 24 березня 2014 року в нього виникла заборгованість перед Банком в розмірі 137 993 грн. 32 коп. з яких: заборгованість за кредитом 37688,94 грн.; прострочена заборгованість по кредиту 61382,93 грн.; строкова заборгованість по відсоткам 2907,01 грн.; прострочена заборгованість по відсоткам 14541,24 грн.; нарахована сума пені за прострочення терміну повернення кредиту та відсотків 21473,20 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526, 554, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти; у разі порушенні боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В даному випадку договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя та визначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки. Згідно зі ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов»язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов»язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов»язаними доти, доки їхній обов»язок не буде виконаний у повному обсязі. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідач в поданій до суду заяві просив зменшити розмір нарахованої пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, посилаючись на те, що на час розгляду справи в зв»язку з погіршенням економічної ситуації в країні та зниженням прибуткових надходжень від господарської діяльності не має можливості своєчасно сплачувати кредитні зобов»язання. Сума основного боргу складає 37688,94 грн., сума нарахованої пені - 21473,20 грн. З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається відповідач, є підставою для зменшення розміру пені в порядку ч. 3 ст. 551 ЦК України до 15000,00 грн. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 526, 554, 555, 1054 ЦК України,

Outcome: partial