Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за Договором про споживчий кредит №221-62 від 22.12.2017 року в розмірі 20870 грн. 06 коп., оскільки останній не виконує зобов`язань за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач у зв`язку з отриманням банківських послуг уклав з позивачем договір про споживчий кредит № 221-62, відповідно до умов якого банк шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника надав позичальнику кредит в розмірі 20 000,00 гривень під 56% річних строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 21 грудня 2022 року на споживчі цілі, але всупереч взятим на себе зобов`язанням, [PERSON] , порушивши в односторонньому порядку умови Кредитного договору та діюче цивільне законодавство, кредит та проценти за його користування добровільно не сплачує, тому утворилась заборгованість, що має відображення у розрахунку заборгованості, тому позивач змушений звернутись до суду. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимога наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. 22 грудня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №221-62 (надалі - Кредитний договір), відповідно до умов якого банк шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника надав позичальнику кредит в розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень під 56 % річних строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 21 грудня 2022 року на споживчі цілі. Згідно п. 2.4.2 Кредитного договору проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного цим Договором. У випадку настання строку повернення кредиту, у зв`язку із настанням обставин, передбачених пп. 3.10.2.1. та 3.10.2.2. цього Договору, нарахування процентів по кредиту припиняється наступного дня після наслання такого строку. При нарахуванні процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день фактичного користування кредитом (п. 2.4.3 Кредитного договору). Пункт 4.3.2. Кредитного договору передбачає обов`язок позичальника у строки, обумовлені цим Договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим Договором. Окрім того, п. 3.3.3. Кредитного договору покладає на Позичальника обов`язок здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 333,33 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з січня 2018 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим Договором. Останній платіж в рахунок повернення кредиту та процентів позичальник зобов`язується здійснити не пізніше дати (терміну) остаточного повернення кредиту, визначеної цим Договором. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, сума заборгованості відповідача за договором про споживчий кредит №221-62 від 22.12.2017 станом на 22.12.2017 року складає 20 870,06 грн., з яких: сума заборгованості за основним боргом - 17 333,36 грн.; сума заборгованості за процентами - 3 152,88 грн.; пеня - 307,55 грн.; 3% річних від прострочених сум заборгованості - 25,67 грн.; сума втрат від інфляції - 50,60 грн. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами статті 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 Цивільного кодексу України визначено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматись від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Пунктом 3.9 Договору передбачено дострокове повернення кредиту за ініціативою Банку. Так, відповідно до п.п. 3.9.3., 3.9.3.2. Договору строк повернення кредиту є таким, що настав і Позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня у випадку прострочення виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів. Сторони,

Outcome: approved