Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа на стороні відповідача [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру №117, що знаходиться за адресою вул. Майборського, буд. 13/1, м. Хмельницький, загальною площею 62, 9 кв. м. та складається з трьох житлових кімнат площею 37, 4 кв. м., кухні площею 7, 8 кв. м., ванної площею 2.7 кв. м., туалету площею 1,7 кв. м, коридорів площею 3,6 кв. м., 7.3 кв. м, кладової площею 1, 0 кв. м., балкона площею 1, 7 кв. м. та належить на праві приватної власності іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 22.12.1997 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №12719, в рахунок задоволення грошових вимог ПАТ КБ «Надра» в сумі 164 137, 81 доларів США заборгованості за тілом кредиту і нарахованими відсотками та 1 531 731, 88 гривень пені за прострочення сплати кредиту та встановити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом її продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною 438476, 00 гривень в рамках виконавчого провадження. В позовній заяві позивач вказав, що 06 липня 2007 року між відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений Договір кредитної лінії №170/МК/2007-840, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику кредитну лінію в сумі 50000 доларів США терміном на 84 місяці з 06 липня 2007 року по 04 липня 2014 року. Позивач свої зобовязання за кредитним договором щодо надання кредиту виконав в повному обсязі, видавши кошти вказані в договорі, проте у строки та у розмірі, встановленими договором, погашення кредиту не здійснено, відсотки за користування кредитом не сплачено. З метою забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 06.07.2007 року, відповідно до якого відповідач поручився перед позивачем за виконання зобовязання своїм майном квартирою №117, що знаходиться за адресою м. Хмельницький, вул. Майборського, буд. 13/1. Відповідно до п. 1.4 договору іпотеки вартість предмету іпотеки була погоджена на день укладення договору та склала 317 262, 00 гривень, що еквівалентно 62 824, 16 доларів США. Відповідно до договору іпотеки у разі невиконання відповідачем забезпеченого іпотекою зобовязання або його частини позивач має безумовне право за рахунок предмета іпотеки одержати задоволення своїх вимог з вартості предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця. Представник позивача в судове засідання не зявився, просив суд у разі його відсутності розглянути позовну заяву без його участі, позовні вимоги підтрмав повністю, проти заочного вирішення справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що 06 липня 2007 року між відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений Договір кредитної лінії №170/МК/2007-840, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику кредитну лінію в сумі 50000 доларів США терміном на 84 місяці з 06 липня 2007 року по 04 липня 2014 року. ПАТ КБ «Надра» кошти надало, однак погашення кредиту не відбулось і станом на 16.01.2017 року у [PERSON] виникла заборгованість перед банком по договору кредитної лінії №170/МК/2007-840 від 06.07.2007 року, яка складає 164 137, 81 доларів США заборгованості за тілом кредиту і нарахованими відсотками та 1 531 731, 88 гривень пені за прострочення сплати кредиту в тому числі: - заборгованість за кредитом 48 448, 35 доларів США, що складає 1 285 190, 17 гривень; - заборгованість за відсотками 117 689, 46 доларів США, що складає 3 256 376, 97 гривень; - пеня 55 358, 67 дол. США, що складає 1 531 731, 88 гривень. Відповідно до п.5.1.2 договору кредитної лінії №170/МК/2007-840 позичальник зобовязаний повернути кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом, а у випадках, передбачених договором, також сплачувати неустойку та відшкодувати завдані банку збитки. Згідно з п.2.1 договору кредитної лінії №170/МК/2007-840 в забезпечення виконання зобовязання майновий поручитель передає в іпотеку нерухомість. За умовами п. 3.1.4 у випадку виникнення у позичальника прострочення сплати відсотків за користування кредитом згідно з графіком за будь-який період, а також у випадку порушення заставодавцем будь-якої умови договору застави, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту позичальником, в тому числі звернення стягнення на заставлене майно. В якості забезпечення своєчасного і повного виконання [PERSON] своїх обовязків по договору кредиту , між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 06.07.2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за номером 4138, відповідно до якого відповідач поручився перед позивачем за виконання зобовязання своїм майном квартирою №117, що знаходиться за адресою м. Хмельницький, вул. Майборського, буд. 13/1, власником якої є [PERSON]. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення чергової частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов»язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до вимог ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених в звязку з предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Положенням частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» передбачений перелік компонентів, які є обовязковими для вказівки судом у рішенні про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його реалізації, в тому числі й реалізації на прилюдних торгах. При цьому, виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, в розумінні статті 39 цього Закону суд повинен установити початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на прилюдних торгах, тобто чітко визначити ціну предмета в грошовому вираженні, зазначивши її в рішенні. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.

Outcome: approved