Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10014/0142 філії Миколаївське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернулось в суд з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, вказуючи на те, що 22 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», який в подальшому змінив назву на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», та [PERSON] укладено кредитний договір № 675 про надання кредиту в сумі 128 000 грн. на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування в розмірі 20,5% річних строком до 10 років з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 21 вересня 2018 років. Відповідно до умов договору [PERSON] повинна була здійснювати щомісячне погашення кредиту та відсотків за користування до 22 числа місяця наступного за звітним, рівними частинами в сумі 1 066,67 грн. Згідно додаткової угоди № 2 від 30 вересня 2009 року змінено графік погашення - до 30 числа кожного місяця. З метою забезпечення повного і своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором 22 вересня 2008 року між Банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Кривоозерського районного нотаріального округу Миколаївської області, зареєстрований в реєстрі за № 2971, згідно якого він передав в іпотеку житловий будинок з господарчими будівлями та побутовими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Внаслідок порушення зобов'язань за кредитним договором 30 вересня 2013 року № 1762 Банк направляв позичальнику та майновому поручителю вимогу про погашення заборгованості, які їм були вручені 30 вересня 2013 року та 3 жовтня 2013 року, однак вони були не виконані. Станом на 01 квітня 2014 року заборгованість по кредиту складає 243 350 грн. 13 коп.,з яких: 61 896 грн. 45 коп. - заборгованість основного боргу за кредитом, 60 768 грн. 55 коп. - прострочена заборгованість по основному боргу, 44 940 грн. 95 коп. - прострочена заборгованість за відсотками, 73 855 грн. - сума пені, 1 889 грн. 18 коп. - сума несплачених комісійних. Посилаючись на викладене позивач просив задовольнити заявлені позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивача подав заяву про зміну позовних вимог, а саме: просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу даного предмету іпотеки на прилюдних торгах, встановивши початкову ціну реалізації предмета іпотеки 183 716 грн. Просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, надав до суду заяву про слухання справи в його відсутність, в запереченні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, зменшити суму пені до 1 000 грн., зважаючи на важкий матеріальний стан та застосувати строк позовної давності. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на важкий матеріальний стан та що вона буде погашати кредит в повному обсязі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі із наступних підстав. Судом встановлено, що 22 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», який згідно Статуту зі змінами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2011 року № 502, наявного в матеріалах справи, змінив назву на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», та [PERSON] укладено кредитний договір № 675, відповідно до якого банк надав кредит на споживчі цілі в сумі 128 000 грн., на 10 років з остаточним терміном погашення - не пізніше 21 вересня 2018 року. Відповідно до п. 1.5 договору [PERSON] зобов'язана була здійснювати погашення кредиту та сплачувати відсотки за користування щомісячно до 22 числа місяця, наступного за звітним, рівними частинами в сумі 1 066 грн. 67 коп. протягом всього строку дії договору. Останній платіж мав бути здійснений не пізніше 21 вересня 2018 року. Відповідно до даних додаткової угоди № 1 від 24 лютого 2008 року до кредитного договору № 675 від 22 вересня 2008 року змінено п. 1.5 Договору, а саме: позичальник зобов'язується щомісячно до 22 числа проводити погашення згідно графіку погашення та сплачувати проценти нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом. Згідно додаткового договору № 2 від 30 вересня 2009 року, який є невід'ємною частиною кредитного договору, змінено графік погашення - до 30 числа кожного місяця. Як випливає з матеріалів справи - з метою забезпечення повного і своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором 22 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та майновим поручителем за зобов'язанням боржника [PERSON] - [PERSON] був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Кривоозерського районного нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 2971. Предметом іпотеки є належний [PERSON] на праві приватної власності житловий будинок з господарчими будівлями та побутовими спорудами в [ADDRESS], що підтверджується розділом 1 вказаного договору, згідно розділу 9 встановлений термін дії договору - до виконання зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі. Право приватної власності [PERSON] на вищевказаний житловий будинок підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23 травня 2007 року на підставі рішення виконавчого комітету Кривоозерської селищної ради Кривоозерського району Миколаївської області, зареєстроване в Первомайському МБТІ 23 травня 2007 року за реєстровим номером 4135 в книзі № 29. Крім цього, зазначений факт підтверджується даними технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], виданого Первомайським міжміським бюро технічної інвентаризації від 05 квітня 2007 року. Уклавши з Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» кредитний договір та отримавши грошові кошти боржник [PERSON] порушувала свої договірні зобов'язання, починаючи з січня 2009 року, всупереч взятим на себе зобов'язанням, позичальник в односторонньому порядку відмовилась від взятих на себе зобов'язань за договором, чергові платежі по кредиту сплачувала нерегулярно та не в повному обсязі (останній платіж по тілу кредиту був оплачений 19 лютого 2009 року, по комісії - 17 грудня 2012 року, по відсоткам - 03 березня 2014 року), що призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до даних розрахунку заборгованості станом на 01 квітня 2014 року заборгованість по кредиту складає 243 350 грн. 13 коп.,з яких: 61 896 грн. 45 коп. - заборгованість основного боргу за кредитом, 60 768 грн. 55 коп. - прострочена заборгованість по основному боргу, 44 940 грн. 95 коп. - прострочена заборгованість за відсотками, 73 855 грн. - сума пені, 1 889 грн. 18 коп. - сума несплачених комісійних. Факт отримання [PERSON] кредиту в сумі 128 000 грн. підтверджується даними заявки на видачу готівки № 3161 від 22 вересня 2008 року. Згідно даних кредитного договору позичальник ознайомлений з умовами надання кредиту, однак порушував зобов'язання передбачені ст.526 Цивільного кодексу України та не виконував їх належним чином. Як випливає з матеріалів справи, позивачу [PERSON] та іпотекодавцю [PERSON] 30 вересня 2013 року за вихідним № 1762 направлялась вимога про усунення зобов'язань за кредитним договором та вручена їм 30 вересня та 3 жовтня 2013 року. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно до вимоги ч. 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, а також на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частина 2 встановлює, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частин позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.. 1048 ЦК України. Як випливає із ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Частина 1 ст. 12 вищевказаного Закону встановлює, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, що передбачено ст. 33 Закону України «Про іпотеку». Як випливає з п. 6.1 Договору Іпотеки від 22 вересня 2008 року іпотеко держатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобов'язання, передбачені кредитним договором не будуть виконанні. Згідно п. 9.1 Договору Іпотеки договір набув чинності з моменту його підписання сторонами та нотаріального посвідчення і діє до виконання зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі. Тому за таких обставин, суд не може задовольнити вимогу відповідача про зменшення стягнення суми пені та застосувати строк позовної давності. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10014/0142 філії Миколаївське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» є законними і підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума по оплаті судового збору в розмірі 2 454,33 грн. На підставі ст.ст. 16, 526, 530, 610, 625, 1050 ЦК України, ст.ст. 7, 12, 33, 35 ЗУ «Про іпотеку»,

Outcome: approved