Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Публічне акціонернетовариство КБ «ПриватБанк» звернувся до Краматорського міського суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно позову, 27.09.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № KTH3АW00060213, відповідно до якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 14162,23 доларів США на термін до 26.09.2014 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Відповідно до умов кредитного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. В забезпечення виконання зобов'язань за договором № KTH3АW00060213 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір поруки в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором відповідачем [PERSON] У зв'язку із невиконанням відповідачами зобов'язань за кредитним договором, виникла заборгованість, яка станом на 16.02.2016 року складає: заборгованість за кредитом в розмірі 4738,05 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 1582,87 доларів США, заборгованість по комісії за користуванням кредитом в розмірі 589,41 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 2946,64 доларів США. У зв'язку з чим, позивач просить стягнути вказану заборгованість з відповідачів солідарно, а також понесені судові витрати в сумі 3963,98 грн. Представник позивача Сезоненко Л.В. у судовому засіданні на позові наполягала, просила його задовольнити, не заперечувала проти постановлення по справі заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, заяв або заперечень на позов не надали. Відповідно до ст.224 ЦПК України зі згоди представника позивача судом ухвалено про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши позов, заяву та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Цей договір відповідно до ст.1055 ЦК України укладається в письмовій формі. До відносин за кредитним договором застосовуються положення статей 1046-1052 ЦК України. Згідно ст.1050 ЦК України наслідками порушення кредитного договору є зобов'язання позичальника сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України та проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.554 ЦК України, в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлена додаткова відповідальність поручителя. Як встановлено у судовому засіданні, 27.09.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № KTH3АW00060213, відповідно до якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 14162,23 доларів США на термін до 26.09.2014 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позивальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № KTH3АW00060213 від 27.09.2007 року, згідно з яким остання взяла на себе зобов'язання відповідати перед ПАТ КБ «Приватбанк» по зобов'язаннях позичальника. Відповідно до умов Договору поруки, а саме п.5 позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань з договором № KTH3АW00060213 від 27.09.2007 року. Згідно з п.6 Договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання. Однак, вимога, яка була пред'явлена до відповідачів щодо виконання забезпеченого зобов'язання, була залишена без задоволення. Відповідно до довідки - розрахунку заборгованість відповідачів по кредиту станом на 16.02.2016 року складає: заборгованість за кредитом в розмірі 4738,05 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 1582,87 доларів США, заборгованість по комісії за користуванням кредитом в розмірі 589,41 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 2946,64 доларів США. 14.10.2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в ст.2 якого зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та /або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. У п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення. На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п.20 ч.1 цього Розпорядження м. Макіївка Донецької області, де зареєстрований відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Проте 05.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року №1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року було визнано нечинним (справа №826/18330/14). Згідно зі ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено м. Краматорськ Донецької області. Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Оскільки на теперішній час м. Краматорськ, згідно затвердженого переліку, є територією де проводилася антитерористична операція, то визначені Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції, розповсюджуються на відповідачів [PERSON] та [PERSON] і частково звільняють їх від обов'язку по оплаті пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором на користь ПАТ КБ «Приватбанк», з урахуванням положень ст.5 ЦК України та ст.58 Конституції України. З огляду на вказане, позовні вимоги про стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором підлягають задоволенню частково в сумі 100,22 доларів США , що еквівалентно 2686,90 грн., що утворилася станом на 14.04.2014 року. На підставі наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково та з відповідачів солідарно слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № KTH3АW00060213 від 27.09.2007 року в розмірі 7010,55 доларів США (що еквівалентно 187952,85 грн., відповідно до курсу НБУ: 1 долар США = 26,81 грн.), що складається з: заборгованість за кредитом в розмірі 4738,05 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 1582,87 доларів США, заборгованість по комісії за користуванням кредитом в розмірі 589,41 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором станом на 14.04.2014 року в розмірі 100,22 доларів США. В іншій частині позову відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України за рахунок відповідачів позивачу слід відшкодувати понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 3963,98 грн., який був понесений позивачем при звернені з позовом до суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial