Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду із позовом до [PERSON] про виселення. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 22.09.2008 року між позивачем та третьою особою був укладений Кредитний договір №MRС0G40000003898, на підставі якого [PERSON] отримала кредит в сумі 26212,47 доларів США строком до 06.03.2023р. В рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором сторони 06.03.2008р. уклали договір іпотеки № MRС0G40000003898, відповідно до якого третя особа надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 38,00 кв.м, житловою площею 31,00 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], і належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 18.03.2013 року звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок загальною площею 38,00 кв.м, житловою площею 31,00 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки позивачем. У зв'язку з тим, що на вимогу позивача відповідачка добровільно не звільнила житловий будинок, позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом. У зв'язку з вищенаведеним позивач просив виселити відповідачку та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] зі зняттям з реєстраційного обліку в органі МВС України. У судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» присутня не була, надала заяву, у якій просила справу розглянути у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та третя особа у судовому засіданні також присутні не були, по невідомій суду причини, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідача чи про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. За таких обставин, з урахуванням думки представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідача за наявними в справі доказами. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що 22.09.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та третьою особою [PERSON] було укладено кредитний договір №MRС0G40000003898 на підставі якого остання отримала кредит в сумі 26212,47 доларів США строком до 06.03.2023р. Зобов'язання за вказаним кредитним договором забезпечені договором іпотеки квартири [ADDRESS], укладеним 06.03.2008р. між позивачем і [PERSON] (а.с.9-13). Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 18.03.2013 року позов ПАТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з жилого приміщення задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №MRС0G40000003898 від 22.09.2008 року в розмірі 26212,47 доларів США звернено стягнення на квартиру [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «Приват Банк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «Приват Банк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с.18-21). Відповідно до особового рахунку [NUMBER] вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] Згідно зі ст.ст.525,526,530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відповідно до частини 4 статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом. Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку», після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. В разі, якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. 07.05.2014 року ПАТ КБ «Приват Банк» надіслано [PERSON] вимогу щодо звільнення нерухомого майна: квартири [ADDRESS] разом з усіма членами сім'ї та іншими мешканцями (а.с.22). У зв'язку з тим, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» задоволені в повному обсязі, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved