Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», яке є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта» (далі за текстом - Банк) звернулося до суду з зазначеною позовною заявою до [PERSON] в якій просить стягнути з нього заборгованість по кредиту, відсоткам, комісії в розмірі 4141,07грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 229,40грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Банком і [PERSON] 21 серпня 2007 року був укладений кредитний договір відповідно до якого Банк надав кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000,00грн. зі встановленим лімітом кредитної лінії на день в сумі 3000,00грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 29,90% річних, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а [PERSON] отримав кредит у вигляді платіжної картки, а також ПІН-код до картки, з лімітом у сумі 3000,00 грн. [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав внаслідок чого станом на 25.09.2013р. в нього перед Банком виникла заборгованість, яка складає загальну суму 4141,07грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином. Так, судом, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, надсилалися судові повістки про виклик до суду на 26.02.2014р. 09 год. 45 хв., 18.03.2014р. 10 год. 00 хв., 31.03.2014р. 09 год. 30 хв., 17.04.2014р. 09 год. 15 хв., 13.05.2014р. 09 год. 15 хв. за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак, відповідно до повернутих поштових повідомлень вони повернуті за закінченням терміном зберігання, що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток та відповідно до ч. 5 с. 74 ЦПК України в цьому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. Враховуючи вказані факти, згоду позивача, що викладена у його письмовій заяві, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, судом, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню із наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов'язального права, пов'язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов'язків по поверненню кредитних коштів кредитору, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що між Банком (а.с. 14, 15) та [PERSON] (а.с. 9-11) 21 серпня 2007 року був укладений кредитний договір № 002-15151-210807 на підставі якого позивач передав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку відповідачу, зі сплатою 29,90% річних (а.с. 5-6), відповідно до якого Кредитор зобов'язався передати обумовлену договором суму на платіжну картку та надав її Позичальнику, а Позичальник отримав обумовлену договором суму грошей на платіжній картці та зобов'язався повернути одержану суму кредиту та своєчасно сплачувати відсотки за користування ним, а також інші платежі, обумовлені кредитним договором. З умовами надання платіжної картки та тарифами на обслуговування платіжних карток «Visa Classic» відповідач ознайомлений (а.с. 7). Відповідно до анкет позичальника [PERSON] отримав платіжну картку «Visa «Класичний»», кредитний ліміт якої на день складає 3000,00грн. (а.с. 7, 8). В порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов'язання не виконував, внаслідок чого в нього виникла заборгованість перед банком, яка, згідно розрахунку, наданого позивачем, правильність якого перевірена судом, станом на 25.09.2013р. з урахуванням відсотків за користування кредитними коштами склала загальну суму 4141,07грн. (а.с. 12-13). Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і встановлений строк відповідно до умов договору та вимогою закону. Згідно, ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В силу ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк чи інший фінансовий заклад зобов'язані видати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит, та сплатити проценти. Однак, всупереч умовам договору та вимог чинного законодавства відповідач належним чином свої зобов'язання по поверненню кредиту не виконав та не здійснював повернення кредиту у встановлені договором строки у повному обсязі. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, який перевірений судом, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором станом на 25.09.2013р. становить 4141,07грн., у тому числі, заборгованість за кредитом у розмірі - 4141,07грн. (а.с. 12-13). Доказів, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦК України, щодо неправильності розрахунку заборгованості відповідачем не надано, відтак, розрахунок приймається судом як доказ у вирішенні спору. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову Банку про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом на загальну суму 4141,07грн. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки викладені позивачем в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені відповідним платіжним дорученням (а.с. 1). На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, 625, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved