Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк Фінанси та Кредит» звернулося в суд із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 139727,90 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначив,\~що Публічне\~акціонерне товариство\~«Банк Фінанси\~та Кредит»\~є правонаступником\~щодо всіх\~прав та\~зобов`язань\~відкритого акціонерного\~товариства «Банк\~«Фінанси та\~Кредит».\~Згідно кредитного\~договору №\~50\~Т.ШД\~06-4.4.\~від 22\~червня 2006\~року [PERSON] \~отримав у\~відкритому акціонерному\~товаристві «Банк\~«Фінанси Кредит»\~через відділення\~№ 12\~філії «Західне\~регіональне управління»\~ВАТ «Фінанси\~та Кредит»\~кредит в\~сумі 15000,00\~коп.,\~з оплатою\~по процентній\~ставці 0,0001\~%\~річних,\~кінцевим терміном\~повернення кредиту\~та повної\~сплати відсотків,\~комісії та\~можливої пені\~до 10\~червня 2008\~року.\~В якості\~забезпечення виконання\~зобов`язання за\~кредитним договором\~22\~червня 2006\~року було\~укладено договір\~поруки №\~50\~П\\ШД\~з [PERSON] ,\~яка зобов`язалася\~перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язань за кредитним договором. Станом на 01 листопада 2014 року повна заборгованість [PERSON] перед позивачем по кредитному договору становить 139727,90 грн., з яких: 8310,25 грн. - сума заборгованості по простроченому тілу кредиту; 23100,00 грн. - сума заборгованості по прострочених нарахованих комісії; 108317,65 грн. - пеня за простроченими кредитними коштами. З урахуванням викладеного представник позивача просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість по кредитному договору в сумі 139727,90 грн., а також понесені судові витрати. Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 березня 2015 року, ухваленим по справі № 607/115/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості позов задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 50 Т/ШД 06-4.4 від 22 червня 2006 року в сумі 139\~727,90 грн., з яких: 8\~310,25 грн. сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту; 23\~100,00 грн. прострочена заборгованість по щомісячній комісії; 108\~317,65 грн. пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та комісіями; 1\~397,28 грн. сплаченого судового збору. \~ \~ \~ \~Згідно ухвали суду від 16 липня 2018 року замінено Публічне акціонерне товариство «Банк Фінанси та Кредит» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у виконавчому провадженні № 49038109 з примусового виконання виконавчого листа № 607/115/15-ц, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, відносно боржника [PERSON] . Ухвалою суду\~від 03\~вересня 2019\~року заяву\~відповідача [PERSON] \~про перегляд\~заочного рішення\~Тернопільського міськрайонного\~суду Тернопільської\~області від\~17\~березня 2015\~року в\~цивільній справі\~за позовом\~Публічного акціонерного\~товариства «Банк\~Фінанси та\~Кредит» до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості задоволено.\~Заочне рішення\~Тернопільського міськрайонного\~суду Тернопільської\~області від\~17\~березня 2015\~року в\~цивільній справі\~за позовом\~Публічного акціонерного\~товариства «Банк\~Фінанси та\~Кредит» до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості скасовано. Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості призначено до розгляду в загальному порядку. Згідно ухвали суду від 22 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження у справі № 607/115/15-ц, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про залучення до справи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в якості правонаступника позивача акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит». Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги, пред`явлені до неї не визнала. Заперечила щодо їх задоволення, оскільки договір поруки № 50 П\\ШД вона не укладала та не підписувала його, що вбачається із його копії, яка приєднана до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав, що не перешкоджає розгляду справи. \~ \~ \~ \~Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» згідно абз.6 п. 1.3 ст.1 Статуту є правонаступником щодо всіх прав та зобов`язань відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит». Згідно кредитного договору № 50 Т.ШД 06-4.4. від 22 червня 2006 року [PERSON] отримав у відкритому акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» через відділення № 12 філії «Західне регіональне управління» ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» кредит в сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч грн.) 00 коп., з оплатою по процентній ставці 0,0001 % річних та кінцевим терміном повернення кредиту та повної сплати відсотків, комісії та можливої пені до 10 червня 2008 року. За пунктами 3.3., 4.3 цього кредитного договору Позичальник зобов`язався перед Кредитором щомісячно з 1 до 10 числа кожного місяця повертати кредит (згідно графіку погашення заборгованості, встановленого в додатку №1 до Кредитного договору), сплачувати за фактичний час його використання. За прострочення повернення кредитних коштів та/або сплати процентів, [PERSON] сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення [PERSON] строків платежів, передбачених п. 3.2, 3.3, 3.5. 4.3, 4.4, 4.6, 4.7, 4.8 цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості по сплаті нарахованої щомісячної комісії за користування кредитом, згідно умов кредитному договору № 50 Т\\ШД 06-4.4 від 22 червня 2006 року, станом на 01 листопада 2014 року заборгованість [PERSON] перед позивачем по кредитному договору становить 139727,90 грн., з яких: 8310,25 грн. - сума заборгованості по простроченому тілу кредиту; 23100,00 грн. - сума заборгованості по прострочених нарахованих комісії; 108317,65 грн. - пеня за простроченими кредитними коштами. 10 грудня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до [PERSON] із вимогою № 577 про погашення заборгованості за договором кредиту в сумі 139727,90 грн., яка не була виконана, що стало причиною звернення позивача до суду за захистом своїх прав. За таких обставин, по справі встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконує взятих на себе зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, що є порушенням прав Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (новий кредитор), які підлягають захисту в судовому порядку. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). \~ \~ \~ \~Із статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов`язання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та враховуючи факт невиконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору № 50 Т/ШД 06-4.4. від 22 червня 2006 року, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення останнім майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 50 Т/ШД 06-4.4. від 22 червня 2006 року в сумі 139727 грн. 90 коп. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути 1397,28 грн. судового збору. Щодо вимог, які заявлено до поручителя [PERSON] , то суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України визначає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ст. 546 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Таким чином, порука є двостороннім правочином, відтак для його укладення потрібне волевиявлення двох сторін - поручителя і кредитора. Крім того, договір поруки укладається письмово у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Представником позивача до матеріалів справи додано договір поруки № 50 П\\ШД від 22 червня 2006 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (Банк), [PERSON] (Поручитель) та [PERSON] (Боржник). Вказаний договір підписаний представником кредитора та боржником [PERSON] . У графі підпис поручителя [PERSON] такий відсутній, тобто вказаний договір поруки поручителем не підписаний. Відповідно до ч. 2 ст. 557 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Оскільки порука є одним із видів забезпечення виконання зобов`язань, недотримання письмової форми при її укладенні має наслідком нікчемність такого правочину. Згідно із п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Враховуючи те, що договір поруки № 50 П\\ШД від 22 червня 2006 року, у якому зазначено, що він укладений між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (Банк), [PERSON] (Поручитель) та [PERSON] (Боржник), не підписаний стороною договору [PERSON] , а тому цей правочин є нікчемним в силу закону, та не несе для відповідача [PERSON] будь-яких наслідків у випадку невиконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, а тому у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 50 Т/ШД 06-4.4. від 22 червня 2006 року з [PERSON] суд відмовляє у зв`язку з їх безпідставністю. На підставі викладеного,

Outcome: partial