Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк «Демарк» пред'явило позов до [PERSON] з вимогою стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 7194,52 гривень, яка утворилася внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань. Представник позивача заявив про розгляд справи без його участі, зазначивши про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини та оцінивши докази, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 16 квітня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Демарк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Демарк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 128-057, відповідно до якого позичальнику надано кредит у розмірі 10000,00 гривень зі сплатою 0,0001 % річних та кінцевим терміном повернення 15 квітня 2009 року. За умовами цього договору (п. 3.7.1.) позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками та комісією за цим кредитним договором щомісяця не пізніше 10-го числа кожного місяця починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту в сумі 416,00 гривень. Договором № 1 від 15.04.2009 року про внесення змін до кредитного договору № 128-057 від 16.04.2007 року змінено кінцевий строк погашення кредиту з 15.04.2009 р. на 14.04.2010 року. Банк свої зобов'язання по Договору № 128-057 виконав в повній мірі, що підтверджується заявою на видачу готівки № 128-057 від 16.04.2007 року. Позичальником в свою чергу умови договору виконано частково та станом на 12.04.2013 року загальна сума заборгованості по Договору № 128-057 становить 7194,52 гривень з яких: заборгованість за кредитом - 6230,00 грн.; заборгованість за відсотками - 0,02 грн., пеня за порушення строків користування кредитом - 934,50 грн.; штраф за несвоєчасну сплату відсотків за кредитом - 30,00 грн. На час розгляду справи суду не надано підтверджень виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань перед кредитною установою. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно з ст. 546 ЦК України, зобов'язання може забезпечуватись зокрема неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ст. 549 ЦК України). Стаття 1052 ЦК України, наголошує на тому, що у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокове повернення позики та сплати процентів,належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права юридичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Outcome: approved