Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Акцент Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.08.2008 року був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого Закрите акціонерне товариство «Акцент-Банк» надав [PERSON] кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% річних на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконує, кошти не повертає, у зв'язку з чим станом на 22.10.2014 року має заборгованість у сумі 16808,19 грн., яка складається з: · 1453,84 грн. - заборгованість за кредитом; · 5373,12 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; · 8704,65 грн. - заборгованість з комісії за користуванням кредитом; А також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг : - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина). - 776,58 грн. - штраф (процентна складова). В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав зазначених вище. Відповідач позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив відмовити в позові, в зв'язку з пропуском строків давності. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 04.08.2008 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «Акцент-Банк» укладений договір № б/н, «Швидка готівка», за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 грн., базова процентна ставка за кредитом 2% на місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія 3,5 %. Підписуючи заяву [PERSON] ствердив, що ознайомився та згодний з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді та згодний з тим, що заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Свої зобов'язання по сплаті коштів за укладеним кредитним договором відповідач не виконав, у зв'язку з чим станом на 22.10.2014 року утворилася заборгованість у сумі 16808,19 грн., яка підтверджується розрахунком заборгованості та складається з: 1453,84 грн. - заборгованість за кредитом, 5373,12 грн. - заборгованість за процентами, 36,09 грн. - несплачені проценти на поточну заборгованість, 5337,03 грн. - несплачені проценти на прострочену заборгованість, 141,61 грн. - нарахована комісія, 8563,04 грн. - прострочена комісія, 0,00 грн. - заборгованість по пені, 1276,58 грн. - заборгованість по судовим штрафам (а.с.3-5). З вказаного розрахунку вбачається, що останній платіж відповідачем здійснено 15.05.2009 року. У відповідності до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства в установлений строк відповідно до умов договору. При порушенні зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 6.5. Умов надання банківських послуг позичальник, зокрема, зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 8.6 Умов надання банківських послуг, у разі порушення позичальником строків платежу по будь-якому з грошових зобов'язань, які передбачені договором, більше ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний оплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн.+ 5% від суми боргу. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Водночас заява (а.с.7), Умови та правила надання банківських послуг (а.с.8-10) видані [PERSON] не містять термінів повернення (погашення) кредиту, однак зазначається строк дії договору 1 рік та автоматична лонгація договору на такий же термін. Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 ст. 259 ЦК України передбачається, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Статтею 260 ЦК України передбачається, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідност. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). За статтею 267 ЦУ України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Під час розгляду справи у суді відповідач просив суд застосувати позовну давність. В матеріалах справи відсутні дані про те, що між сторонами існує домовленість про збільшення позовної давності. За наведених обставин при вирішенні даної справи суд виходить із загального строку позовної давності у три роки, передбаченого ст. 257 ЦК України, та відсутності доказів про існування між сторонами договору про збільшення позовної давності, як це вимагається ст. 259 ЦК України.. Відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Відповідно до вимог ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України визначено, що докази це будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Виходячи з вищевикладеного, у зв'язку з пропуском строку позовної давності, оскільки строк дії картки становить 12 місяців, та лонгується автоматично на такий же строк, останній платіж за кредитним договором відповідачем сплачено 15 травня 2009 року, тобто право на звернення до суду та стягнення простроченої заборгованості у позивача виникло у липні 2009 року, а до суду позивач звернувся лише у жовтні 2014 року, тобто, після спливу позовної давності і докази про те, що цей строк пропущено з поважних причин, у матеріалах справи відсутній, крім того, про застосування строку позовної давності заявлено відповідачем у справі, отже у задоволенні заявлених позовних вимог позивачу слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивачу відмовлено в позові то судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed