Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Київенерго» звернулось з позовом у якому стягнути із [PERSON] заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 1 108,01 грн., 3 % річних та інфляційну складову в сумі 122,90 грн. і судові витрати. Вимоги мотивує тим, що із [PERSON] укладено договір про користування електричною енергією № 10290907014 від 13.06.2000 року. За результатами аналізу оплат з'ясовано, що відповідачка не сплачує за фактичне щомісячне споживання електричної енергії, внаслідок чого станом на 01.07.2014 року виникла заборгованість в сумі 1 108 грн. 01 коп. З урахуванням положень ч. 2 ст. 625 ЦУ України, сума боргу за фактично спожиту електричну енергію з врахуванням індексу інфляції та 3 % річних складає 1 230 грн. 91 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву у якій просить справу розглянути у його відсутності, в заяві вказав, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, у зв'язку з чим суд, з урахуванням заяви представника позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки та відповідно ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що за адресою [ADDRESS] відкрито особовий рахунок [NUMBER], за яким ПАТ «Київенерго» здійснює постачання електроенергії до квартири відповідачки. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки можуть виникати із договорів та інших правочинів, чи безпосередньо з актів цивільного законодавства. Між сторонами 13.06.2000 р. укладено Договір про користування електричною енергією. Згідно п. 1 зазначеного договору позивач брав на себе зобов»язання надійно постачати відповідачу електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 15.6 кВт електроустановок споживача, а остання зобов»язувалась оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. Згідно п. 2.2 договору, споживач зобов'язується погасити наявну заборгованість та оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору. Відповідно ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов»язується надавати другій стороні (споживачеві) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов»язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Однак відповідачка умови договору належним чином не виконувала, за фактичне щомісячне споживання електричної енергії оплат не здійснювала, у зв»язку з чим станом на 01.07.2014 р. виникла заборгованість в сумі 1 108 грн. 01 коп. З урахуванням положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, загальна сума боргу за фактично спожиту електричну енергію з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних складає 1 230 грн. 91 коп., що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідачки та наданим суду розрахунком заборгованості. Згідно із статтею 3 Закону України «Про електроенергетику» від 16.10.1997 року за № 575/97-ВР зі змінами, відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Так, взаємовідносини між громадянами (фізичними особами - споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, в тому числі порядок укладення договорів та порядок розрахунків за спожиту електричну енергію, регулюються відповідно до Правил. Згідно п. п. 19, 21 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 зі змінами, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем (далі по тексту - Правила). Відповідно до п. п. 20, 22 Правил, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Оплата спожитої електричної енергії може здійснюватись: за розрахунковими книжками; за платіжними документами, які виписуються енергопостачальником; за карткою попередньої оплати. Відповідно до п. 48 Правил, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. На підставі вищевикладеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ПАТ «Київенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в дохід держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved