Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 12 937,69 грн., посилаючись на те, що 16 листопада 2007 року між банком та відповідачкою укладено кредитний договір б/н (далі - кредитний договір) відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 6 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.6.5. Умов надання банківських послуг позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитним договором, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим кредитним договором. Відповідно до п. 8.6. Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим кредитним договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідачка свої зобов'язання за кредитним договором не виконала тим, що станом на 31 жовтня 2013 року має прострочену заборгованість на загальну суму 12 937,69 грн., в тому числі: за кредитом в сумі 5 088,06 грн., по процентам за користування кредитом в сумі 4 557,61 грн., по комісії за користування кредитом в сумі 2 437,84 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 250,00 грн. та штраф (процентна складова) в сумі 604,18 грн. Просить суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість по кредитному договору в сумі 12 937,69 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Представник позивача Бельмега С.С. в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Доповнив позовну заяву тим, що відповідачка після отримання кредиту у розмірі 6 800 грн. не виконала свої зобов'язання перед банком тим, що не погасила його в строк, встановлений договором. Відповідачці 17 грудня 2007 року була видана одна пластикова картка на строк до листопада 2011 року, строк дії якої закінчився, але не закінчився строк дії карткового рахунку і строк виконання зобов'язань перед банком відповідно до п.п. 9.3., 9.12. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність. В судовому засіданні, яке відбулося 16 квітня 2014 року, [PERSON] позов не визнала та пояснила що, позивач звернувся до суду після спливу строку позовної давності і тому не має права на стягнення з неї кредитної заборгованості. Після укладення кредитного договору та отримання у грудні 2007 року кредитної картки вона користувалася кредитними коштами в сумі 6 800 грн. до лютого 2010 року. Просила суд застосувати позовну давність та відмовити позивачу у задоволенні позову. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16 листопада 2007 року між банком та відповідачкою був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого, відповідачка отримала кредит у розмірі 6 800 грн. зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6-10), згідно розрахунку заборгованість відповідачки по кредитному договору станом на 31 жовтня 2013 року становить 12 937,68 грн., яка складається із: заборгованості по кредиту в сумі 5 088,06 грн., по процентам за користування кредитом в сумі 4 557,61 грн., по комісії за користування кредитом в сумі 2 437,84 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 250,00 грн. та штрафу (процентна складова) в сумі 604,18 грн. (а.с.4-5). Із представлених позивачем доказів видно, що відповідачка 16 листопада 2007 року отримала кредитні кошти в сумі 6 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Факт отримання кредитних коштів в сумі 5 090 грн. відповідачкою у судовому засіданні не заперечувався. Згідно виписки по лицьовому рахунку відповідачка здійснювала погашення кредиту шляхом переказу коштів, внесення коштів на депозит в період з 30 січня 2008 року (перший платіж) по 25 березня 2011 року (останній платіж) (а.с.56-61). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Спеціальна позовна давність, встановлена ч. 2 ст. 258 ЦК України, в один рік, яка застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Згідно заяви відповідачка ознайомилась з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку (а.с.6 на звороті). Пунктом 2 Умов та правил надання банківських послуг передбачений мінімальний обов'язковий платіж протягом строку дії картки (а.с.7). Як установлено в судовому засіданні останній платіж відповідачка внесла 25 березня 2011 року (а.с.60). Із наданої банком інформації видно, що відповідачці була видана пластикова картка 17 грудня 2007 року, строк дії якої закінчився в листопаді 2011 року (а.с.69). Відповідно до тарифів і порядку погашення кредиту банк встановив відповідачці відновлювальну кредитну лінію, розмір щомісячного платежу - 7% від заборгованості, строк внесення щомісячного платежу - до 25 числа місяця, наступного за звітним. Суд вважає, що право банку на звернення до суду з позовом до [PERSON] виникло з 25 квітня 2011 року - з моменту ненадходження від позичальника мінімального обов'язкового платежу, тому з цієї дати необхідно обраховувати початок перебігу позовної давності за заявленими позовними вимогами щодо стягнення кредитної заборгованості за кредитом, процентам за користування кредитом та комісії. З позовною заявою позивач звернувся до суду 13 лютого 2014 року, тобто в межах загального строку позовної давності в три роки. Суд не приймає до уваги заперечення відповідачки в тій їх частині, що позивач порушив загальний строк позовної давності, так як вони спростовуються наданими позивачем доказами щодо здійснення останнього платежу, зокрема, копією лицьового рахунку (а.с.56-61). Відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Що стосується вимог позивача в частині стягнення штрафу, то суд вважає, що спеціальний строк позовної давності в один рік порушений і вимоги по стягненню з відповідачки штрафу в сумі 250 грн. (фіксована частина) та в сумі 604,18 грн. (процентна частина) задоволенню не підлягають. Відповідно до п. 6.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитним договором, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим кредитним договором. Згідно п. 6.6. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за кредитним договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороду банку. Згідно п. 9.12. Умов та правил надання банківських послуг кредитний договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі даного строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про закінчення дії кредитного договору, він автоматично пролонгується на такий самий строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Суд вважає, що відповідачка неналежно виконувала свої зобов'язання по кредитному договору тим, що не погашала кредит внаслідок чого у неї виникла заборгованість по кредитному договору на загальну суму 12 083,51 грн., яка складається із заборгованості: по кредиту в сумі 5 088,56 грн., по процентам за користування кредитом в сумі 4 557,61 грн., по комісії за користування кредитом в сумі 2 437,84 грн., що є підставою для її стягнення з відповідачки на користь позивача в повному об'ємі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатив при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 243,60 грн., які підлягають стягненню з відповідачки в повному об'ємі. На підставі викладеного та

Outcome: partial