Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду із позовом до [PERSON] про виселення. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору №MRF0GW0000000001 від 11.07.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 73500 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 15.09.2011 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між [PERSON] та ПАТ КБ «Приват Банк» укладено договір застави майнових прав № MRF0GW0000000001 від 11.07.2011 року. 11.07.2011 року сторони уклали договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Позивач просить суд виселити [PERSON], який зареєстрований і проживає в квартирі [ADDRESS] зі зняттям з реєстраційного обліку в органі МВС України, без надання іншого жилого приміщення, судові витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» присутня не була, надала заяву, у котрій просила справу розглянути у її відсутність, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні також присутній не був з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідача чи про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. За таких обставин, з урахуванням думки представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідача за наявними в справі доказами. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем і [PERSON] 11.07.2011 року укладений кредитний договір №MRF0GW0000000001 (а.с.4-6), згідно з яким відповідачу був наданий кредит у розмірі 73500 грн. 00 коп., з кінцевим терміном повернення 15.09.2011 року. Відповідно до договору застави майнових прав № MRF0GW0000000001 від 11.07.2011 року предметом договору є надання [PERSON] в заставу майнових прав на отримання грошових коштів в повному обсязі по договору купівлі-продажу № MRF0GW0000000001 від 11.07.2011 року (а.с.9-10). Згідно з договором купівлі-продажу нерухомого майна від 11.07.2011 року ПАТ КБ «Приват банк» зобов'язується передати квартиру [ADDRESS], а [PERSON] зобов'язується прийняти вказане нерухоме майно і сплатити за нього передбачену договором грошову суму (а.с.11-12). Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 09.10.2012 року визнано договір купівлі-продажу нерухомого майна укладений між [PERSON] та ПАТ КБ «Приват банк» дійсним (а.с.13). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.09.2013 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано у передбачений законом спосіб. Таким чином позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до частини 4 статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом. Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1 ст. 109 ЖК УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. У зв'язку з вищенаведеним, суд приходить до переконання у необхідності задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк». На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений ним при подачі позову судовий збір в сумі 243 грн.60 коп. Відповідно до пп.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається ухвалою суду у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. За таких обставин суд вважає, що ПАТ КБ «Приват банк» слід повернути надміру сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 121 грн. 80 коп.

Outcome: approved