Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 13569,74 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 29.11.2013 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої банк надав позичальнику кредит у розмірі 5371,50 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач взяв на себе зобовязання по поверненню кредиту, сплаті процентів. Однак позичальник [PERSON] умови укладеної угоди не виконує, порушує договірні зобовязання, в звязку з чим виникла заборгованість станом на 11.08.2016 року в загальній сумі 13569,74 грн. і банк змушений звернутися в суд з позовом про стягнення суми заборгованості в судовому порядку з відповідача, а також судових витрат по справі. Представник позивача в судове засідання подав письмову заяву, в якій позовні вимоги пітримав в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві, просить позов задоволити, а справу розглянути по суті в його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлений завчасно і належним чином, про що свідчать поштові розписки, про причини неявки чи слухання справи в його відсутність заяви суду не подавав. Сторони, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається по останньому відомому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За письмової згоди представника позивача суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що згідно Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, укладеної 29.11.2013 року між ПАТ ПриватБанк та [PERSON] , останньому було надано кредитні кошти в сумі 5371,50 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18,00% на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 30.11.2015 року.\~Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 01 по 25 число кожного місяця відповідачка надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. У відповідності до умов укладеної Генеральної угоди [PERSON] зобовязаний щомісячно в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитом, сплачуючи всю суму процентів. Як вбачається з матеріалів справи, станом на 11.08.2016 року [PERSON]. порушив умови договору (угоди), в звязку з чим заборгованість відповідача по кредиту становила загалом 13569,74 грн., з яких: - по тілу кредиту 5371,50 грн., - заборгованість по відсоткам за користування кредитом 2650,82 грн., - заборгованість за пенею та комісією 4726,92 грн., - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди 820,50 грн. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Згідно ч. 2\~ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статі 1048 цього Кодексу. Будь-яких доказів на підтвердження належного виконання взятого на себе зобовязання чи на спростування позовних вимог відповідач суду не представив. Тому суд, оцінюючи всі докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути судові витрати по справі, повязані зі сплатою судового збору згідно поданих квитанцій. На підставі наведеного ст.ст.514, 516, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved