Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала Заяву № б/н від 09.02.2012 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 3 600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з кінцевим терміном повернення січень 2016 року, що відповідає строку дії картки. Зазначає, що позичальник взяті на себе зобовязання по договору належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 28.02.2018 року має заборгованість перед банком в сумі 111569,50 грн., яка складається з наступного: 3501,77 грн. - заборгованість за кредитом; 103282,80 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 4784,93 грн. заборгованість за пенею. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 111\~569,50 грн. за кредитним договором № б/н від 09.02.2012 року та судові витрати в розмірі 1762,00 грн. судового збору. За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. У судове засідання представник позивача не з'явився, однак, разом із позовною заявою подав заяву про розгляд справи без їхньої участі, в заяві зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, шляхом надіслання судової повістки про виклик рекомендованим поштовим відправленням, а також здійснено виклик відповідача в порядку ч. 10 ст. 187 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, підписавши 09.02.2012 року анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно з якою отримала кредит у розмірі 600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з кінцевим терміном повернення січень 2016 року, що відповідає строку дії картки. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідач взяті на себе зобовязання по договору належним чином не виконала, внаслідок чого станом на станом на 28.02.2018 року позивачем нараховано заборгованість перед банком в сумі 111569,50 грн., яка складається з наступного: 3501,77 грн. - заборгованість за кредитом; 103282,80 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 4\~784,93 грн. заборгованість за пенею. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно із п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг, за боргові зобовязання за кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, -\~ при порушенні клієнтом строків платежів по кожному із грошових зобовязань, передбачених договором, більше чим на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф, у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісії. За п. 1.1.5.23. Умов та правил надання банківських послуг, - у разі порушення клієнтом встановленого законом обовязку з повернення неналежним чином зарахованих коштів клієнт платить банку пеню в розмірі 0,1 відсотка від суми простроченого платежу за кожний день, починаючи з дати завершення помилкового перерахування до дня повернення коштів включно, яка не може перевищувати 10 відсотків суми перерахування. Відповідно до п. 1.1.5.25. даних умов, за несвоєчасну оплату послуг, передбачених цим договором, умовами і правилами клієнт платить банку по кожному випадку порушення пеню в розмірі 0,1 % від суми заборгованості, але не вище подвійної дисконтної ставки НБУ, що діяла за період, за який платиться пеня, за кожний день прострочення, а згідно з п. 1.1.6.1. Умов та правил надання банківських послуг, зміни в дані умови та правила надання банківських послуг вносяться банком щомісяця в односторонньому порядку у випадках, які не заборонені діючим законодавством України. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу норм ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Правовим наслідком порушення зобов'язання ст. 611 ЦК України встановлює сплату неустойки, яка у розумінні ст. 549 цього кодексу може бути штрафом чи пенею. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. За п. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Окрім того, ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.\~ Враховуючи, що позивачем доведено обставини невиконання грошового зобовязання позичальником в частині неповернення кредиту, несплати процентів за його користування, наслідком чого є нарахування неустойки, позов підлягає до часткового задоволення. Разом з тим до матеріалів справи не долучено доказів узгодження сторонами у справі порядку нарахування процентів після спливу строку дії картки, сторонами договірних відносин не обумовлено розмір таких нарахувань за межами строку дії картки, при цьому, доказів пролонгування кредитних правовідносин сторонами у даній справі після січня 2016 року, перевипуску картки, фактичного отримання нової картки позичальником суду позивачем не надано. У постанові від 28 березня 2018 року Велика Палата ВС зазначила, що відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі предявлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.\~ Таким чином, з відповідача підлягають стягненню проценти лише за період, на який позичальник отримав кредит, що за умовами договору відповідає строку дії картки, а саме до січня 2016 року і становлять згідно з розрахунком заборгованості щодо процентів за користування кредитом за накопичувальним підсумком, доданим до матеріалів справи, 14692,80 грн. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 22\~979,50 грн. заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.02.2012 року, яка складається з: наступного: 3501,77 грн. - заборгованість за кредитом; 14\~692,80 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 4\~784,93 грн. заборгованість за пенею. Відтак, у решті позовних вимог належить відмовити. У відповідності до вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 370,02 грн. сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial