Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 272 866,56 грн. та судових витрат у розмірі 2728, 67 грн. В позовній заяві позивач посилається на те, що 16 липня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №349-0061014/ФКВ-08, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 25 000,00 доларів США з розрахунку 11,2% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 16.07.2008 року по 15.07.2033 року, мета кредитування придбання нерухомості на вторинному ринку. 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку» відповідно до п. 4.1. якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, Укрпромбанк передає (відступає) Дельта Банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого Дельта Банк змінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п.4.2. внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги до боржників, Дельта Банку переходить (відступається) право вимагати (замість Укрпромбанку) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до вказаного договору ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 349-0061014/ФКВ-08 від 16.07.2008 року. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору, у зв'язку з чим, станом на 15.07.2013 року за відповідачем наявна заборгованість, яка в загальній сумі становить 272 866,56 грн. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №349-0061014/ФКВ-08 від 16.07.2008 року врозмірі 272866,56 грн. та судові витрати, пов'язані з розглядом справи. Представник позивача в судове засідання не з'явився, ПАТ «Дельта Банк» про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, клопотань про відкладення розгляду справи від позивача до суду не надходило, оскільки представник банку жодного разу не з'явився в судові засідання, суд вирішив розглянути справу без участі представника позивача, за наявними у справі матеріалами, визнавши явку представника банку не обов'язковою. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON], яка діє на підставі довіреності в судовому засіданні з позовними вимогами ПАТ «Дельта Банк» не погодилась та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у зв'язку з недоведеністю, оскільки позивачем не надано суду належним чином завіреної та якісно виготовленої для читання копію кредитного договору, а саме зазначений документ підтверджує наявність у позивача відповідних прав та обов'язків. Від третьої особи Служби у справах дітей Красноградської районної державної адміністрації Харківської області 20.05.2013 року до суду надійшла письмова заява в якій просять, розглянути справу без присутності їх представника. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526-527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст.1049 України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до матеріалів справи, в обгрунтовання своїх позовних вимог позивач посилається на те, що згідно кредитного договору №349-0061014/ФКВ-08 від 16.07.2008 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] позичальнику надані кредитні кошти у розмірі 25000, 00 доларів США з розрахунку 11,2% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 16.07.2008 ороку по 15.07.2033 року. При цьому позивачем не надано суду належним чином завіреної та якісно виготовленої для читання копії зазначеного кредитного договору, оскільки з долученої до матеріалів справи копії кредитного договору не можливо достовірно ознайомитись з його змістом та його умовами, так як частину тексту не можливо прочитати.(а.с. 5-14). Ухвала суду з цього приводу про витребування доказів від 30.04.2014 року, отримана позивачем 12.05.2014 року, на день ухвалення рішення - не виконана(а.с.145-146, 151). Згідно ч.1 ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. В ч.1,ч.2 ст.60 ЦПК України зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За таких умов, коли позивачем не надано достатньо доказів для задоволення заявлених позовних вимог, а сам позивач в судове засідання не зявляється, ухвала суду про витребування доказів ним не виконується, то суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ПАТ«Дельта Банк» про стягнення заборгованості за кредитномим договором з [PERSON] за недоведеністю, т.я. на день ухвалення рішення у суду не має законних та обґрунтованих підстав для задоволення позову. При цьому, відмова у задоволенні позову з вказаних підстав не перешкоджає позивачу повторно звернутися до суду, обравши у відповідності до ст.16 ЦК України належний спосіб захисту свого майнового права та інтересу, які він вважає порушеними та доводити свої вимоги у відповідності до положення ст. 60 ЦПК України. На підставі ст.ст. 1049, 1054, ЦК України та

Outcome: dismissed