Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], міського відділу Державного виконавчої служби Ужгородського МРУЮ, за участю третіх осіб [PERSON], Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» про звільнення майна з - під арешту. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 10.04.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір [NUMBER], згідно з яким позивач надав останньому кредит в розмірі 54873грн. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Договір застави автотранспорту [NUMBER] від 10.04.2006 року, згідно якого [PERSON] передав у заставу банку автомобіль марки ВАЗ, модель: 21121 1.6 GLI, 2006 року випуску, тип ТЗ: легковий комбі - В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Таким чином позивач набув право вимоги до [PERSON] У зв'язку з порушенням [PERSON] своїх зобов'язань по зазначеному вище Кредитному договору позивач має намір здійснити ряд передбачених чинним законодавством України заходів, щодо задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави. 16.02.2010 року головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції (Шутко О.М.) в рамках виконавчого провадження №16116473 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все майно відповідача, в тому числі й вищенаведений заставний автомобіль. 20.07.2012 року державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції (Кривка Н.А.) в рамках виконавчого провадження №33524595 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все майно [PERSON], в тому числі й вищенаведений заставний автомобіль. 20.07.2012 року державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції (Кривка Н.А.) в рамках виконавчого провадження №33524595 на підставі постанови про розшук майна боржника оголошено в розшук вищенаведений заставний автомобіль, що належить на праві власності відповідачу. 22.10.2012 року державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції (Саліхова М.І.) в рамках виконавчого провадження №24144182 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все майно Відповідача, в тому числі й вищенаведений заставний автомобіль. 12.12.2012 року головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції (Секерня Є.М.) в рамках виконавчого провадження №34604358 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все майно [PERSON], в тому числі й вищенаведений заставний автомобіль. 07.10.2013 року головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції (Секерня Є.М.) в рамках виконавчого провадження №39645168 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все майно відповідача, в тому числі й вищенаведений заставний автомобіль. 08.10.2013 року головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції (Сухан М.М.) в рамках виконавчого провадження №39719638 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все майно відповідача, в тому числі й вищенаведений заставний автомобіль. У зв'язку з цим просить суд задовольнити позов, та, винести рішення, яким звільнити з - під арештів, накладених державними виконавцями міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції та скасувати постанови про розшук з майна, належного на праві власності [PERSON], а саме: автомобіль марки ВАЗ, модель: 21121 1.6 GLI, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий комбі- В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Представник позивача Баблюк О.Б. в судове засідання не з'явилася. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує, та, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] та представник відповідача МВ ДВС Ужгородського МРУЮ в судове засідання не з'явилися повторно, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, а тому суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та представника відповідача згідно вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК, ч. 1 ст. 224 ЦПК України та ухвалює заочне рішення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи. А тому суд розглядає таку за її відсутності. Представник третьої особи ПАТ «Банк «Київська Русь» Волошин Р.А. в судове засідання не з'явився, однак, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності. А тому суд, розглядає таку за відсутності представник третьої особи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позовна заява є обгрунтованою та такою, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. По справі встановлено, що 10.04.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір [NUMBER], згідно з яким позивач надав останньому кредит в розмірі 54873грн. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Договір застави автотранспорту [NUMBER] від 10.04.2006 року, згідно якого [PERSON] передав у заставу банку автомобіль марки ВАЗ, модель: 21121 1.6 GLI, 2006 року випуску, тип ТЗ: легковий комбі - В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Ст.19 ЗУ «Про заставу» встановлено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Разом з тим, відповідно до ст.ст. 11, 12 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом. Дану вимогу закону було виконано. Відповідно до ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Однак, всупереч норм цивільного законодавства, 16.02.2010 року головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції (Шутко О.М.) в рамках виконавчого провадження №16116473 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все майно відповідача, в тому числі й вищенаведений заставний автомобіль. 20.07.2012 року державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції (Кривка Н.А.) в рамках виконавчого провадження №33524595 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все майно [PERSON], в тому числі й вищенаведений заставний автомобіль. 20.07.2012 року державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції (Кривка Н.А.) в рамках виконавчого провадження №33524595 на підставі постанови про розшук майна боржника оголошено в розшук вищенаведений заставний автомобіль, що належить на праві власності відповідачу. 22.10.2012 року державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції (Саліхова М.І.) в рамках виконавчого провадження №24144182 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все майно Відповідача, в тому числі й вищенаведений заставний автомобіль. 12.12.2012 року головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції (Секерня Є.М.) в рамках виконавчого провадження №34604358 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все майно [PERSON], в тому числі й вищенаведений заставний автомобіль. 07.10.2013 року головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції (Секерня Є.М.) в рамках виконавчого провадження №39645168 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все майно відповідача, в тому числі й вищенаведений заставний автомобіль. 08.10.2013 року головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції (Сухан М.М.) в рамках виконавчого провадження №39719638 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все майно відповідача, в тому числі й вищенаведений заставний автомобіль. Судом встановлено, що виконавчі документи, за якими здійснюється стягнення по виконавчому провадженню, винесені 16.02.2010 року, 20.07.2012 року, 22.10.2012 року, 12.12.2012 року, 07.10.2013 року та 08.10.2013 року. Таким чином, дані зобов'язання виникли після укладення між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» Кредитного договору [NUMBER] від 10.04.2006 року. Під час проведення позивачем примусових заходів по поверненню проблемної заборгованості Банку стало відомо про те, що на вищевказаний автомобіль накладено арешт та заборона на його відчуження у зв'язку з чим позивач не в змозі задовольнити свої вимоги шляхом реалізації заставного майна. Згідно зі ст. 58 Закону України «Про заставу», якщо в результаті видання органом державної виконавчої влади чи органом місцевого і регіонального самоврядування акта, який не відповідає чинному законодавству, порушуються права заставодержателя або інших осіб, щодо володіння, користування та розпорядження предметом застави, такий акт визнається недійсним. При цьому, у статті 14 Закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Разом з тим, відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За загальним правилом, визначеним у статті 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб. Інструкція про проведення виконавчих дій розроблена на виконання Закону України «Про виконавче провадження», визначає умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону, інших нормативно-правових актів підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку. Відповідно до підпункту 5.3.9 пункту 5.3 Інструкції відомості про заставу рухомого майна державний виконавець може отримати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, держателем якого є Міністерство юстиції України, а державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції - його адміністратором згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 N 830 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна». Інформацію щодо заборони відчуження нерухомого майна можна отримати в Єдиному реєстрі заборони відчуження об'єктів нерухомого майна, держателем якого є Міністерство юстиції України, а державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції - його адміністратором згідно з наказом Міністерства юстиції України від 09.06.99 N 31/5 «Про внесення змін і доповнень до нормативно-правових актів Міністерства та про затвердження Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна», зареєстрованим в Мін'юсті України 10.06.99 за N 364/3657. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з - під арешту. В даному випадку, в порушення вищенаведеного, Міський відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції приписи вказаної правової норми не врахував та не перевірив, чи були наявні обставини, при наявності яких закон допускає звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, а також не повідомив заставодержателя про звернення стягнення на заставлене майно, не роз'яснив йому право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з під арешту. В даному випадку МВ ДВС Ужгородського МУЮ не виконав вимоги вищевказаних правових норм, що призвело до накладення арешту на майно, яке перебуває у заставі, що в свою чергу порушує права позивача як заставодержателя на пріоритетне задоволення своїх вимог до боржника за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. За таких обставин суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved