Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та відповідачкою 03.04.2008 року укладено кредитний договір № 001-21012-030408, відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. На день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 1 000 грн. Відповідно до положень зазначеного кредитного договору [PERSON] зобов'язалася повертати отриманий кредит, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією, однак вказані зобов'язання виконуються несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 13.02.2014 р. заборгованість за договором склала 1 427 грн. 10 коп., яка складається з тіло кредиту в сумі 322 грн. 09 коп., прострочене тіло кредиту в сумі 0 грн. 00 коп., заборгованості за відсотками в сумі 424 грн. 00 коп., заборгованості за комісіями в сумі 681 грн. 01 коп. Оскільки відповідачка [PERSON] свої зобов'язання перед банком не виконує, позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом та просив стягнути на свою користь з [PERSON] загальну суму заборгованості в сумі 1 427 грн. 10 коп., а також сплачений судовий збір. В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка, представник відповідачки проти позовних вимог заперечували, просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та застосувати строк позовної давності. Заслухавши пояснення відповідачки, представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами склалися цивільні правовідносини, урегульовані ст.ст. 525, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України у відповідності до вимог яких за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки за кредитним договором. Судом встановлено, що між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та відповідачкою 03.04.2008 року укладено кредитний договір № 001-21012-030408, відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит у вигляді відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії (а.с. 6, 7). Станом на 13.02.2014 року заборгованість перед банком склала 1 427 грн. 10 коп., яка складається з тіло кредиту в сумі 322 грн. 09 коп., прострочене тіло кредиту в сумі 0 грн. 00 коп., заборгованості за відсотками в сумі 424 грн. 00 коп., заборгованості за комісіями в сумі 681 грн. 01 коп. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, яка в силу ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. За приписами ч. 3-5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. З матеріалів справи вбачається, що при укладенні договору сторонами було погоджено, що договір між клієнтом і банком складається з анкети позичальника позичальника, анкети клієнта - фізичної особи і тарифів на обслуговування платіжних карток (а.с. 8-10). Відповідно до п. 1.3 кредитного договору № 001-21012-030408 Банк відкриває держателю кредиту кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 1 000 грн. Ліміт кредитної лінії розраховується Банком самостійно. П. 1.4 кредитного договору передбачає, що кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребує підписання додаткових угод. Як слідує з анкети позичальника до договору, строком дії кредитної картки встановлено 12 місяців (а.с. 9). Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до кредитної картки, граничний строк її дії (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця. Строк дії кредитної картки - 03/10 (а.с. 42). Докази того, що після закінчення строку дії платіжної картки відповідачкою була отримана нова картка, у матеріалах справи відсутні. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що після 26.03.2009 року щомісячні платежі, спрямовані на погашення кредитної заборгованості, відповідачкою не вносились (а.с. 28-32), а строк дії кредитної картки діє до 03 березня 2010 року, отже позовна давність має обчислюватись з квітня 2010 року (а.с. 88-93). Позов про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором позивачем пред'явлено 07.04.2014 року, тобто з пропущенням строку звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Представником відповідачки до винесення рішення судом було подано заяву про застосування позовної давності (а.с.56-57), що є підставою для відмови у позові. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки при зверненні позивачем до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором було пропущено позовну давність, встановлену ст. 257 ЦК України.

Outcome: dismissed