Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (далі ПАТ КБ Приватбанк, Банк, Кредитор) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі Позичальник, Боржник) про стягнення заборгованості. Свій позов мотивують тим, що відповідно до укладеного договору №НАEIRХ12670106 від 24.12.2006 року (далі Договір) відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 1413,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості. ПАТ КБ Приватбанк є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк на підставі рішення від 30.04.2009, що відповідає п.1.1 Статуту ПАТ КБ Приватбанк (держ.реєстрація змін 17.07.2009, номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Договором передбачений порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших платежів. Свої зобовязання позивач виконав у повному обсязі, проте відповідач свої зобовязання не виконав, оскільки не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов вказаного договору. Просять стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість, яка згідно із розрахунком за Договором станом на 15.08.2016 року, становить загальну суму 24266,87 гривен, яка складається із заборгованості: за кредитом 55.73 грн.; за відсотками за користування кредитом 4952.04 грн.; по комісії за користування кредитом 76.32 грн., пеня 17551.02 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1131.76 грн., а також судові витрати. Представник позивача, що діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі ст.224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 24.12.2006 року між представником ЗАТ Приватбанк і [PERSON] укладений договір №НАEIRХ12670106, що визнається відповідачем у наданих письмових запереченнях. Відповідно до положень статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Із розрахунку за Договором №НАEIRХ12670106 від 24.12.2006 року вбачається, що станом на 15.08.2016 року, становить загальну суму 24266,87 гривен, яка складається із заборгованості: за кредитом 55.73 грн.; за відсотками за користування кредитом 4952.04 грн.; по комісії за користування кредитом 76.32 грн., пеня 17551.02 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1131.76 грн. Суд не вбачає підстав для застосування строку позовної давності, що заявлена відповідачем, оскільки із розрахунку вбачається, що 27.01.2014 року вносилися кошти на погашення пені. Інших доказів сторонами суду не надано. Щодо суми заборгованості, слід зауважити наступне. Відповідно до принципів розумності і справедливості на кредитора покладається обов'язок вживати необхідних заходів щодо зменшення розміру збитків, завданих йому порушенням зобов'язання, але у всякому разі, не сприяти їх збільшенню. Невиконання кредитором цього обов'язку може бути підставою для зменшення судом розміру збитків та неустойки, що стягуються з боржника, що передбачено частиною 2 ст. 616 ЦК України, згідно якої суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Пункт 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вказує, що положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може. Ухвалою суду від 28.11.2016 року визнана обовязковою явка представника позивача, оскільки суду не надано детального розрахунку заборгованості, в т.ч. підстав та порядку нарахування пені, стосовно зясування правильності нарахувань, а також виконання позичальником обовязків по договору. Однак, вказана ухвала позивачем не виконана, деталізовані розрахунки не надані. Враховуючи вказане, а також те, що у Договорі термін його дії не передбачений, із розрахунків вбачається, що позичальник не виконував зобовязання по договору починаючи з 22.01.2007 року, але до суду позивач звернувся з вимогами про стягнення заборгованості 13.09.2016 року, тобто після спливу майже семи років після закінчення строку виконання зобов'язання. Банком не надані докази щодо прийняття заходів по стягненню заборгованості. Таким чином, суд вважає, що Банк сприяв збільшенню розміру неустойки за кредитним договором, а тому, виходячи із засад цивільного судочинства, а саме, розумності та справедливості, вважає можливим зменшити розмір неустойки, що підлягає стягненню з відповідача, до суми основного зобовязання у розмірі 5084.09 грн., що складається із тіла кредиту 55.73 грн.; відсотків за користування кредитом 4952.04 грн.; комісії за користування кредитом 76.32 грн. На підставі наведеного, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню частково, а саме, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №НАEIRХ12670106 від 24.12.2006 року станом на 15.08.2016 року суму, яка складається із заборгованості: за кредитом 55.73 грн.; за відсотками за користування кредитом 4952.04 грн.; по комісії за користування кредитом 76.32 грн., пеню 5084.09 грн., а загалом 10168,18 грн., а також штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова 5% від суми заборгованості) 508.41 грн. В решті позовних вимог слід відмовити. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково у розмірі 11176,59 грн., то судовий збір який підлягає відшкодуванню позивачу становить 633,88 грн.

Outcome: partial