Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 006-10505-300311 від 30.03.2011 року станом на 22 червня 2015 року на загальну суму 17 370 грн. 20 коп., яка складається із тіла кредиту - 9 954 грн. 13 коп., простроченого тіла кредиту - 3 528 грн. 10 коп., заборгованості за відсотками - 3 887 грн. 97 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № 006-10505-300311 від 30.03.2011 року банк відкрив відповідачу кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. і на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4 000 грн., при цьому банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії і сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Однак відповідач порушила умови договору та норми закону, які регулюють дані відносини, і має погасити заборгованість. Ухвалами від 26.05.2016 року, 20.11.2017 року, 16.07.2018 року за клопотанням представника відповідача у справі призначалась судово-бухгалтерська експертиза. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в клопотанні просив розглядати справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Застосованими судом заходами забезпечити явку представника банку у судове засідання для з'ясування обставин по справі не виявилось можливим. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним, причину неявки не повідомили. У судовому засіданні 20.11.2015 року відповідач позов не визнала, оскільки не погодилась з правильністю нарахування боргу. Заслухавши пояснення відповідача, надані у судовому засіданні 20.11.2015 року, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи(ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що 30 березня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір № 006-10505-300311 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Згідно п. 1.2 договору банк, відповідно до наданого держателем [PERSON] пакету документів, а також згідно з вимогами банку та чинного законодавства України, відкриває держателю картковий рахунок № 26257904472123 в національній валюті України - гривні, оформляє та надає в користування держателю картку платіжної системи Visa International та/або Дельта, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті Класичний, що міститься в додатку № 1 до цього договору, та згідно з умовами цього договору, умовами надання картки і Правил. Відповідно до п. 1.3 договору банк надає держателю [PERSON] кредит шляхом відкриття держателю відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 30 000 грн. та на день укладення цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4 000 грн. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Банк самостійно може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії та/або загальний розмір кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода до договору про зміну ліміту кредитної лінії/загального розміру кредитної лінії сторонами не складається. П. 3.6 договору передбачено, що держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у тарифах. Перелік послуг, що надаються банком, та їх вартість можуть бути змінені згідно умов, визначених Правилами, у випадку прийняття уповноваженим органом банку відповідного рішення. Про зміну тарифів банк повідомляє шляхом розміщення відповідного оголошення на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях банку та на сайті www.deltabank.com.ua за один календарний місяць до вступу у дію таких змін (п. 3.14 договору). Якщо до введення в дію нових тарифів у строки, визначені Правилами, банк не отримує від держателя письмового повідомлення, то нові тарифи вважаються погодженими держателем з моменту їх введення. Відповідно до п. 1.5 тарифного пакету «Класичний» процент за користування кредитною лінією становить 14,99 % річних (а.с. 4, зворотна сторінка). Як встановлено з письмових пояснень представника позивача, відповідача було переведено на нові тарифи, останній з них «Кредитна картка № 1 Бонусна+» 24 листопада 2014 року, у відповідності до яких нараховується комісія за користування кредитною лінією 3,95 % в місяць, тобто 47,4 % в рік, річні відсотки не нараховуються. Сума коштів, що була знята відповідачем, станом на 06 липня 2015 року складає 18 776 грн. 63 коп. Відповідач сплатила за весь період 17 717 грн. 00 коп. (а.с. 95). Тобто, фактично відбулося збільшення щорічних платежів за користування кредитними коштами з 14,99 % річних до 47,4 % річних. При цьому, тарифним пакетом «Класичний» комісія за користування кредитною лінією не була передбачена. Відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Частиною четвертою зазначеної статті передбачено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 11 жовтня 2017 року у справі №6-1374цс17, від 30 листопада 2016 року у справі №6-82цс16, від 22 березня 2017 року у справі № 6-2320цс16 та Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року у справі №389/3409/16-ц (провадження №61-1036св17). Доказів про повідомлення відповідача про збільшення розміру щорічних платежів за користування кредитними коштами з 14,99 % річних до 47,4 % річнихта її письмову згоду на таке збільшення в односторонньому порядку, позивачем не надано. 14 жовтня 2014 року відповідач [PERSON] змінила ім'я на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про зміну імені, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с. 33). Ухвалами від 26.05.2016 року, 20.11.2017 року, 16.07.2018 року за клопотанням представника відповідача у справі призначалась судово-бухгалтерська експертиза з метою встановлення, чи відповідає нарахування боргу та його складових частин - тіла кредиту, простроченого тіла кредиту, відсотків та комісії - умовам кредитного договору. За клопотанням експерта ухвалою суду від 21 червня 2017 року ПАТ «Дельта Банк» було зобов'язане надати виписки з особового рахунку [PERSON] з моменту укладення Кредитного договору № 006-10505-300211 від 30.03.2011 року; регістри бухгалтерського обліку банку по розрахунках з позичальником по договору №006-10505-300211 від 30.03.2011 року з відображеною заборгованістю на дату позовної заяви в розрізі сум основного кредиту, відсотків, комісії т.і., з даними про зняття коштів (готівкою та в рахунок оплати за товар, послуги тощо), з даними про внесені кошти на погашення заборгованості; надати довідку (інформацію) за підписом відповідальних осіб банку, складену в довільній формі, в якій вказати: підставу і формулу нарахування «комісії та інших нарахувань» (кол. 11 Додатку до позовної заяви); розшифровку даних по нарахуванню процентів (формула, алгоритм тощо) (кол.8 Додатку до позовної заяви); розшифровку даних «тіло кредиту» (кол.4 Додатку до позовної заяви): (знята сума + тариф за зняття +…); узагальнені дані кол.18 «Зняття готівки» додатку до позовної заяви (з інформації додатку е зрозуміло, відповідач лише знімала готівку, а розрахунки за товар не проводила?). На виконання ухвали від 21 червня 2017 року представником позивача було надане письмове пояснення та направлено до суду розрахунок ціни позову та виписку по рахунку приватного клієнта № 472123-2017/0926. 16 липня 2018 року повторно було призначено судово-бухгалтерську експертизу. 09 серпня 2018 року судом було отримано клопотання експерта № 3034/18-27 про надання додаткових документів, необхідних для дачі висновку. Так, згідно клопотання експерт просив надати: 1) виписки з карткового рахунку [PERSON] з відображеним сальдо на кінець кожного операційного банківського дня, оскільки надана банком «Виписка по рахунку приватного клієнта № 472123-2017/3926» не містить вихідних даних для співставлення з розрахунком заборгованості позичальника до позовної заяви та не надає можливості підтвердження операцій, відображених у роздруківці; 2) розрахунок заборгованості [PERSON] по кредитних коштах з такими даними: сума тіла кредиту, з якої проводиться нарахування процентів (її складові: основна сума кредиту + плата за видачу кредитних коштів + щомісячна плата за обслуговування рахунку тощо), кількість днів для нарахування процентів, підстави (документ) та алгоритм для нарахування комісії (кол. 11 в таблиці розрахунку до позовної заяви), оскільки ні пояснення, надане банком, ні нові розрахунки заборгованості, що надані банком на раніше заявлені експертом клопотання, не містять вихідних даних для проведення дослідження з питання відповідності нарахування процентів та комісії умовам договору №006-10505-300311 та тарифам на обслуговування платіжних карток. Також в клопотанні експерта від 09 червня 2016 року зазначалось про розшифровку суми «тіла кредиту» (кол. 4 таблиці розрахунку заборгованості до позовної заяви). Але до теперішнього часу інформацію про те, з яких сум складається тіло кредиту у вказаній колонці, банк не надав. Визначити непогашене тіло кредиту шляхом співставлення з «Випискою по рахунку приватного клієнта № 472123-2017/0926» також не можливо, оскільки «Виписка» не містить сальдо на кінець банківського дня або розрахункового періоду і «Виписка» розподілена на частини по операціях «Внутрішньобанківські операції» та «Витрати по рахунку», при цьому з першої частини «Внутрішньобанківські операції» не можливо ідентифікувати «комісії» банку та встановити, чи передбачені суми утримань затвердженим тарифам, 3) усі зміни тарифів за період з 01 квітня 2011 року по 26 червня 2015 року, в тому числі зміни до тарифів «Кредитна картка №1 Бонусна+» від 24 листопада 2014 року, оскільки про надання змін до тарифів вказувалося в клопотанні експерта, але, крім посилання на нові тарифи в письмовому поясненні представника банку, документальне підтвердження їх існування в матеріалах справи відсутнє. Судом було задоволено клопотання експерта та постановлено ухвалу від 22 жовтня 2018 року про зобов'язання позивача надати виписки з карткового рахунку [PERSON] з відображеним сальдо на кінець кожного операційного банківського дня (надана банком «виписка по рахунку клієнта №472123-2017/0926» не містить вихідних даних для співставлення з Розрахунком заборгованості позичальника до позовної заяви та не надає можливості підтвердження операцій, відображених у роздруківці); розрахунок заборгованості [PERSON] по кредитних коштах з наступними даними: сума тіла кредиту, з якої проводиться нарахування процентів (її складові: основна сума кредиту + плата за видачу кредитних коштів + щомісячна плата за обслуговування рахунку тощо); кількість днів для нарахування процентів; підстави (документ) та алгоритм дня нарахування комісії (кол. 11 в таблиці Розрахунку до позовної заяви); усі зміни тарифів за період з 01.04.2011 року по 26.06.2015 року, в тому числі зміни до Тарифів «Кредитна картка №1 Бонусна+» від 24.11.2014 року. На виконання ухвали від 22 жовтня 2018 року банком надіслано до суду виписку по рахунку приватного клієнта № 472123-2018/1115, тобто фактично вимоги ухвали від 22 жовтня 2018 року не були виконанні, про причини ненадання затребуваних судом відомостей вказано не було. Відповідно ч. ч. 7, 10 ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов'язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п'яти днів з дня вручення ухвали. У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Статтею 109 ЦПК України передбачено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Аналізуючи вищевикладене, суддійшов висновку, що позивач безпідставно ухилився від подання експерту необхідних матеріалів, документів і без їх надання провести експертизу неможливо, ненадання необхідних експерту матеріалів та документів завадило проведенню судово-бухгалтерської експертизи, тому суд визнає факт того, що розрахунок заборгованості здійснений з порушеннями умов договору № 006-10505-300311 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 30 березня 2011 року і такий розрахунок не може бути прийнятий судом як доказ суми заборгованості відповідача за договором від 30 березня 2011 року. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог у зв'язку з їх недоведеністю. Відповідно вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати суд залишає по фактично понесеним. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed