Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» (далі по тексту ПАТ «Імексбанк») через представника звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.04.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання кредиту, на підставі якого банком наданий позичальникові овердрафт за допомогою платіжної картки з максимальною сумою заборгованості 50000,00 грн зі сплатою 19% річних від суми заборгованості. Оскільки, банк свої зобов'язання за договором виконав, а відповідач свої зобов'язання щодо своєчасного погашення основної заборгованості за кредитом згідно встановленого графіку, відсотків та комісії не виконує, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 71760,02 грн, в тому числі: заборгованість по кредиту в сумі 46213,30 грн, заборгованість по нарахованим і несплаченим відсоткам за користування кредитом в сумі 9466,72 грн, комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку в розмірі 10800,00 грн та штраф в сумі 6000,00 грн. До суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд цивільної справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду судом повідомлений, про що свідчить повідомлення (а.с.41), за даних обставин суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, причин своєї неявки в судове засідання відповідач не повідомив, за таких обставин суд визнав причини його неявки неповажними та вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів, згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 25.04.2013 року між ПАТ «Імексбанк» та [PERSON] було укладено договір №?999-00042459/1 про надання кредиту, відповідно до якого банк зобов'язується надати для власних потреб позичальника за допомогою платіжної картки VISA у готівковій чи безготівковій формі шляхом сплати з поточного рахунку № 999-00042459 коштів понад кредитний залишок коштів на рахунку, в межах встановленого строку та ліміту овердрафту, а позичальник зобов'язується своєчасно погашати овердрафт, сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку - 19% річних від суми заборгованості та виконувати інші зобов'язання згідно договору (а.с.12-16). Також 25.04.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №?999-00042459 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки VISA для фізичної особи (а.с.19-22). Факт виконання банком зобов'язання за договором підтверджується виписками з особового рахунку [NUMBER] за період з 25.04.2013 року по 15.08.2014 року (а.с.7-9). Відповідно до п. 1.2 договору, максимальна заборгованість позичальника за кредитом на умовах овердрафту встановлюється в сумі 50000,00 грн (а.с.12). Дата остаточного повернення овердрафту до « 24» квітня 2016 року (п. 1.3 договору, а.с.12). Пунктом 3.3.5 договору кредиту, позичальник зобов'язаний повернути в повному обсязі овердрафт з нарахованими процентами за фактичний час його використання, штрафними санкціями у терміни, визначені договором. Згідно з п. 2.6 договору кредиту встановлено, що сплата відсотків позичальником здійснюється щомісячно за фактичний термін користування кредитом не пізніше 25 числа, починаючи з 25.05.2013 року, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. Відповідно до п. 4.8 договору кредиту, передбачено, що у випадку невиконання позичальником зобов'язань більше тридцяти днів, банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав. При цьому термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит підлягає поверненню з моменту отримання позичальником відповідної письмової вимоги Банку. Повернення кредиту здійснюється позичальником протягом 30ти календарних днів з дати одержання повідомлення (а.с.14). Пунктом 3.2.5 договору, передбачено, що банк має право припинити подальше надання кредиту на умовах овердрафту та/або вимагати від позичальника сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентів за користування ним та/або суми неустойки, передбачених цим договором у випадках, коли позичальник затримує сплату частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць. З матеріалів справи вбачається, що позивач повідомляв відповідача про заборгованість за кредитним договором шляхом направлення листа-претензії на адресу відповідача (а.с.23-24). Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені Кредитним договором не виконує. Станом на 15.08.2014 року заборгованість за кредитним договором складає 71760,02 грн, в тому числі: заборгованість по кредиту в сумі 46213,30 грн, заборгованість по нарахованим і несплаченим відсоткам за користування кредитом в сумі 9466,72 грн, комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку в розмірі 10800,00 грн та штраф в сумі 6000,00 грн (а.с.5,6). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. А відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статтею 612 ЦК України, передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 16750,16 грн. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved