Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду 21 березня 2016 року з позовом, вказавши, що відповідно до укладеного договору № KRKRRX10150225 від 10.12.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1385,55 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка складає між ним та банком договір, підтверджується його підписом у заяві. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальнику повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Однак відповідач [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання, допустивши прострочення в погашенні суми кредиту, процентів і комісії. Станом на 17 лютого 2016 року сума заборгованості за кредитним договором складає 48853,24 грн., а саме: -58,03 грн. - заборгованість за кредитом; -13440,22 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -74,82 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; -35280,17 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Від цієї суми віднімається сума у розмірі 31091,98 грн., яка була задоволена рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.08.2013 р. з відповідача [PERSON], різниця становить 17761,26 грн., а також штрафи відповідно до умов договору: -500,00 грн. - штраф (фіксована частина), -888,06 грн. - штраф (процентна складова). Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № KRKRRX10150225 від 10.12.2006 року в розмірі 19149,32 грн., а також витрати по справі - судовий збір у розмірі 1378,00 грн. В судове засідання сторони не з'явилися. Згідно п. 3 позовних вимог представник позивача Сафір Ф.О. просить проводити розгляд справи за відсутності представника, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] про місце та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 10 грудня 2006 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір № KRKRRX10150225 (а.с. 6 - копія договору). Згідно умов вищевказаного договору, банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 1385,55 грн. на строк 12 місяців з 10.12.2006 р. по 07.12.2007р, включно з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0% у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 24,94 грн. та єдино разової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 125,96 грн. в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати відсотків, комісії в зазначені в Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця, в період сплати, за який приймається період з «10» по «15» число кожного місяця позичальник повинен надавати банку, грошові кошти в сумі 148,15 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, в також інших витрат згідно з Умовами. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка складає між ним та банком договір, підтверджується його підписом у заяві. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2013 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість, яка виникла станом на 27.03.2013 року: заборгованість по кредиту - 1385,55 грн., заборгованість по процентам - 10400,69 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 274,34 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 17074,64 грн., штрафні санкції - 500 грн. (фіксована частина) + 1456,76 грн. (процентна складова), а всього 31091,98 грн. (а.с. 4 - копія рішення). За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Виходячи із системного аналізу ст. ст. 525, 526, 598, 599 ЦК України слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 23 вересня 2015 року № 6-1206 цс 15, яка згідно з ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, та п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. При цьому згідно з Умовами надання банківських послуг (розділ 5) та Правилами користування платіжними картками, які є складовою частиною кредитного договору, визначено, що проценти за користування нараховуються до повного погашення кредиту. Вимоги щодо стягнення заборгованості шляхом проведення розрахунку способом віднімання суми боргу наявної заборгованості та стягнутої суми боргу за попереднім рішенням задоволенню не підлягають, оскільки не відповідають нормам ЦК України. Питання щодо виконання рішення суду від 12 серпня 2013 року щодо визначення суми залишку заборгованості по виплаті боргу за судовим рішенням вирішуються в межах виконавчого провадження Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки. Згідно п. п. 17 роз'яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду цивільних і кримінальних справ при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов'язання припиняються з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Оскільки, після закінчення строку дії договору між сторонами існують невиконані зобов'язальні правовідносини, є підстави для нарахування процентів за користування кредитом, комісії, неустойки. За таких умов підлягають стягненню з відповідача сума нарахованих відсотків станом на 17.02.2016 р. в сумі 13440,22 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 74,82 грн. та пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 35280,17 грн. (а.с. 5 - розрахунок). Вирішуючи позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафів, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Рішенням суду від 12 серпня 2013 року з відповідача [PERSON] вже було стягнуто штрафні санкції за невиконання зобов'язань у розмірі- 500 грн. (фіксована частина) та 1456,76 грн. (процентна складова) (а.с. 4). Таким чином, згідно вищевказаного розрахунку, станом на 23 березня 2016 р. заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № KRKRRX10150225 від 10.12.2006 року складає 48795,21 грн., з яких: -13440,22 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -74,82 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; -35280,17 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Однак судом стягується заборгованість у розмірі 19149,32 грн. згідно заявлених ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вимог, оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню витрати по справі - судовий збір у розмірі 1378,00 грн. (мінімальний розмір).

Outcome: approved