Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Порто-Франко» (далі Банк) звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 11192,72 гривень (а.с.2-5). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору №856/4-1-13 від 17 грудня 2013 року (далі - договір) Банк надав відповідачу кредит на поточні потреби в розмірі 8000,00 гривень на строк з 17 грудня 2013 року по 16 червня 2015 року зі сплатою відсотків на користування кредитними коштами з розрахунку 26% на рік. Відповідач в свою чергу взяв на себе зобовязання щомісячно у встановлені договором строки здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитом. В обумовлені Договором строки позичальник своїх зобовязань по поверненню кредиту не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість, в сумі 11192,72 гривень. По теперішній час відповідач кредитну заборгованість не погасив, в звязку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.33). Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про причини неявки суду не сповістив, та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 грудня 2013 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір №856/4-1-13, за умовами якого Банк прийняв на себе зобовязання надати [PERSON] кредит на поточні потреби в розмірі 8000,00 гривень на строк з 17 грудня 2013 року по 16 червня 2015 року зі сплатою відсотків на користування кредитними коштами з розрахунку 26% на рік. Позичальник в свою чергу взяв на себе зобовязання щомісячно у встановлені договором строки здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитом (а.с.12-17). В силу ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так [PERSON] отримав кредитні кошти в розмірі 8000,00 гривень особисто через касу Банку, що підтверджується заявою на видачу готівки №234 від 17 грудня 2013 року (а.с.11). В обумовлені строки позичальник своїх зобовязань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконує, чим порушує умови кредитного договору, та у звязку з чим виникла заборгованість станом на 26.02.2015 року в сумі 11192,72 грн. (а.с.10). Згідно ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, та у встановлений строк (термін) його виконання. Згідно п.1 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, враховуючи, що відповідач не виконує належним чином свої зобовязання, відповідно до умов кредитного договору, суд приходить до висновку, що вимоги позивача, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved