Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 13.04.2011 року в сумі 11802,04 грн., обґрунтувавши свої вимоги тим, що 13.04.2011 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, але відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості та відсотків, в зв'язку з чим, станом на 21.01.2018 року по вказаному кредитному договору виникла заборгованість на загальну суму 11802,04 грн.. Ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області від 06.03.2018 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено проводити в порядку спрощеного провадження з викликом учасників судового розгляду. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача, діючий за довіреністю № 8331-К-Н-О від 31.08.2017 року (а.с.26) в судове засідання не з'явився, в позовній заяві, в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. Крім того, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений (довідка про доставку електронного листа, а.с.158) та надав до суду клопотання паро розгляд справи за відсутності позивача (а.с.33). Відповідач, [PERSON], в судові засідання, призначені на 05.04.2018 року та на 04.05.2018 року не з'явилась, 04.05.2018 року подала до суду заяву про відкладення розгляду справи, проте в подальшому в судові засідання, призначені на 06.06.2018 року, на 01.08.2018 року та на 03.09.2018 року, не з'явилась, була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином шляхом направлення судових викликів (а.с.92,154,159). Проте, відповідачем у справі до суду були подані відзив на позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості та заперечення, відповідно до яких позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі та застосувати наслідки спливу строку позовної давності до позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк». В свою чергу, від представника позивача надійшли відповіді на відзив на позовну заяву та заперечення відповідача, відповідно до яких представник позивача вважав позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимоги відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності до позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк», то вважав їх необґрунтованими, оскільки відповідачем були вчинені дії, що свідчать про визнання ним свого боргу перед банком; відповідач неодноразово здійснював погашення заборгованості, останнє з яких було внесено 22.12.2017 року, що підтверджується випискою з рахунку; банк звернувся до суду з позовом 10.02.2018 року - до спливу строку позовної давності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд, приходить до наступного. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні було встановлено, що 13.04.2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 13.04.2011 року. Відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 13.04.2011 року [PERSON] 13.04.2011 року отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Згідно п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.9-24). Згідно інформації ПАТ КБ «Приватбанк» від 02.05.2018 року №30.1.0.0/2-20180210/305 (а.с.74,116) та довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта [PERSON] (а.с.75,117) встановлено, що [PERSON] (ІПН [NUMBER]) згідно кредитного договору №б/н від 13.04.2011 року отримала картки [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]/, остання з яких має термін дії 08.2021 року; зміна кредитного ліміту відбувалась наступним чином: 13.04.2011 року - 300,00 грн. (встановлення кредитного ліміту), 13.04.2011 року - 1100,00 грн. (збільшення кредитного ліміту), 26.05.2011 року - 1200,00 грн. (збільшення кредитного ліміту), 02.08.2011 року - 1320,00 грн. (збільшення кредитного ліміту), 20.03.2012 року - 1400,00 грн. (збільшення кредитного ліміту), 13.01.2013 року - 1500,00 грн. (збільшення кредитного ліміту), 13.02.2013 року - 1900,00 грн. (збільшення кредитного ліміту), 16.08.2013 року - 4000,00 грн. (збільшення кредитного ліміту). Відповідно до п.2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно статті 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.5.25 Умов та правил надання банківських послуг, за несвоєчасну оплату послуг, передбачених цим договором, Умовами та правилами клієнт платить банку за кожним випадком порушення пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не вище подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочки. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с.5-8). Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушував зобов'язання за даним договором. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ч.2 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до п.2.1.1.4.2, п.2.1.1.4.6 Правил користування платіжною карткою, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. Згідно п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Згідно п.1.1.7.43 Умов та правил надання банківських послуг дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту клієнта, відкритого в рамках договору або підпадаючого під дію договору, а також при закінченні використання послуг банка, передбачених договором. За наявності у клієнта в момент закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед банком по договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач, станом на 21.01.2018 року, має заборгованість в сумі 14201,30 грн., яка складається з наступного: - 6779,19 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; - 6383,92 грн. - нараховано пені. Згідно п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг банком було нараховано: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 538,19 грн. - штраф (процентна складова). Проте, згідно розрахунку до заборгованості включено пеню у розмірі 6383,92 грн., вирішуючи питання щодо стягнення якої, суд виходить з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення. Пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг», передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення У той же час, згідно з п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж порушення, - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, - свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності. Про це ж зазначено у правовій позиції судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015. Отже, загальний розмір зобов'язання, що виник у відповідача у зв'язку з отриманням кредитних коштів та користуванням ними, виходячи з поданих доказів, без врахування суми боргу за пенею, становить 7817,38 грн., яка складається з: 6779,19 грн. - нарахованих відмотків за користування кредитом; 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина) та 538,19 грн. - штрафу (процентна складова). Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що в даному випадку становить 55,05%, що становить 969,98 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: partial