Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок. Свої вимоги мотивує тим, що 26.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якої [PERSON] отримала кредит у розмірі 9513,15 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом в заяві. Позивач умови Договору виконав у повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не здійснювала, у зв'язку з чим, станом на 13.08.2014 року за нею виникла заборгованість у загальній сумі 15 706 гривень 70 копійок, яка до теперішнього часу не погашена. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судові засідання не з'явилися. Представник позивача звернулася із заявою про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідач із заявою про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності не звернувся, своєї думки щодо позову не висловив. З письмової згоди представника позивача, не обмеженої у повноваженнях, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що 26.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якої остання отримала кредит у розмірі 9 513,15 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом в заяві (а.с.5-30). Відповідно до п.п.2.5, 2.8 Генеральної угоди позичальник зобов'язався повернути суму кредиту, процентів, винагороди відповідно до Генеральної угоди, Умов та Правил. При порушенні позичальником зобов'язань по поверненню кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначений Умовах та Правилах за кожний день прострочки. Згідно з п.1.1.5.20 Умов та Правил надання банківських послуг при порушені строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбаченому договором понад 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Як вбачається з п.2.2 Генеральної угоди при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в Генеральній угоді, Умовах та Правилах більш ніж на 31 день, по зобов'язанням, строк яких не наступив, сторони погодили, що строк повернення кредиту вважається 32-ий день з моменту виникнення порушень. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5 653 грн. 38 коп. За змістом ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частина 1 ст.625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором сума боргу станом на 13.08.2014 року становить 15 706 гривень 70 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом - 8 037 гривень 13 копійок; заборгованості по процентам за користування кредитом - 2 054 гривні 69 копійок; залишку за несплаченим штрафом, передбаченим п.2.2 Генеральної угоди, - 5 614 гривень 88 копійок. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved