Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 16 липня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 007-20042-160711, за умовами якого Банк відкрив відповідачу кредитну лінію на загальну суму 100 000 грн. та надав йому кредит шляхом встановлення ліміту кредитної лінії на рахунку в сумі 5 000 грн. 00 коп. [PERSON] в період дії кредитного договору не дотримувалася його умов, внаслідок чого, станом на 03 жовтня 2014 року в неї перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 6712 грн. 56 коп., з яких: 6712 грн. 56 коп. - тіло кредиту, 0,00 грн. - прострочене тіло кредиту, 0,00 грн. - заборгованість за відсотками, 0,00 грн. - заборгованість за комісіями. Посилаючись на неналежне виконання [PERSON] кредитних зобов'язань, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 6712 грн. 56 коп., а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача Духота І.В. не з'явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, письмових заперечень проти позову не надала. Враховуючи умови, встановлені ч.1 ст.224 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 липня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 007-20042-160711, за умовами якого Банк відкрив відповідачу кредитну лінію на загальну суму 100000 грн. та надав йому кредит шляхом встановлення ліміту кредитної лінії на рахунку в сумі 5 000 грн. 00 коп. строком на 364 дня зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 5% річних. Відповідач в свою чергу зобов'язалася погасити заборгованість за кредитним договором та сплати проценти за користування кредитною лінією. Пунктом 1.3 вказаного кредитного договору встановлено, що Банк може самостійно змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії та/або загальний розмір кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода до договору про зміну ліміту кредитної лінії/загального розміру кредитної лінії сторонами не складається. За п.1.5 договору кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребує додаткових угод до цього договору. (а.с. 3-7). Встановлено, що в період дії кредитного договору відповідач не дотримувалася його умов, внаслідок чого, станом на 03 жовтня 2014 року в неї перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 6712 грн. 56 коп., яка складається з тілу кредиту. В обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором позивач надав відповідний розрахунок, правильність якого була перевірена судом підчас розгляду справи. Розрахунок заборгованості відповідає умовам договору. (а.с. 9). За змістом ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов'язань в строки, передбачені договором кредиту, належним чином не виконала, суд знаходить позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved