Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» 02 липня 2015 року звернулося до Київського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №SAMDN03000117332218 від 04 листопада 2013 року у розмірі 53303 гривні 24 копійки та судових витрат, посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. Представник позивача Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача просила постановити заочне рішення по справі, та розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Відповідно до ст.74 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Частиною 3 ст. 76 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею. Згідно з відповіддю відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.19) [PERSON], [INFO], зареєстрований в [ADDRESS], та саме за цією адресою направлялися судові повістки на ім'я [PERSON]. Враховуючи вищезазначені обставини та у відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. У судовому засіданні встановлено, що 04 листопада 2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір №SAMDN03000117332218 про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжною карткою, відповідно до якого, банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Базова відсоткова ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору: для валюти гривні - 2,2% в місяць з розрахунку 360 календарних днів на рік; для валюти долар США - 1,7% в місяць з розрахунку 360 календарних днів на рік; для валюти євро - 1,7 % в місяць з розрахунку 360 календарних днів на рік. З вказаного договору вбачається, що клієнт здійснює за допомогою карт операції по картковим розрахункам, передбачені чинним законодавством та згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг, та Правилами користування платіжною карткою. [PERSON] ознайомився та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, та Правилами користування платіжною карткою, що підтверджується його підписом у договорі. Відповідно до п.3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно з п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право на зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до п. 6.4 Умов та правил надання банківських послуг, за незгодою зі зміною правил та/або «Тарифів Банк» позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. Пунктами 6.5, 6.6 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що позичальнику зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Відповідно до п. 5.5 Правил користування платіжною карткою, за користування кредитом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік. Пунктами 5.5.1 Правил користування платіжною карткою, за несвоєчасне виконання боргових обов'язків (користування простроченим кредитом і овердрафтом), боржник сплачує відсотки за збільшеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлені «Тарифами Банку». Згідно з п. 5.6, 5.7 Правил користування платіжною карткою, боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в банку у тому числі з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. З наданого представником позивача розрахунку заборгованості, вбачається, що станом на 09 червня 2015 року, заборгованість відповідача за кредитним договором №SAMDN03000117332218 від 04 листопада 2013 року, складає 53303 гривні 24 копійки, яка складається з: заборгованості за кредитом - 37745 гривень 22 копійки; заборгованості по процентам за користування кредитом - 12543 гривні 58 копійок; штрафу (фіксована частина) - 500 гривень 00 копійок; штрафу (процентна складова) - 2514 гривень 44 копійки. Доказів сплати зазначеної суми відповідачем, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надано. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання. Згідно з ч. 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» підлягають задоволенню, стягненню з відповідача [PERSON], у зв'язку з невиконанням умов кредитного договору №SAMDN03000117332218 від 04 листопада 2013 року, підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 53303 гривні 24 копійки. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір сплачений останнім в сумі 533 грн. 03 коп.

Outcome: approved