Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», що є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта» (далі - банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 2 570,58 грн., посилаючись на те, що 17 березня 2008 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № 002-21100-170308 (далі - кредитний договір), відповідно до п.1.2. якого, банк відкрив відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випустив та надав відповідачу платіжну картку, ПІН-код до картки, здійснював обслуговування відповідача на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa Класичний. Відповідно до п. 1.3. кредитного договору банк відкриває відповідачу кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 грн. Відповідач зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Відповідач не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 20 жовтня 2013 року має прострочену заборгованість на загальну суму 2 570,58 грн., яка складається із тіла кредиту в сумі 760,98 грн., заборгованості по відсоткам в сумі 717,60 грн., заборгованості по комісії в сумі 1 092,00 грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору в сумі 2 570,58 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 229,40 грн. Представник позивача Гостєв А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, посилаючись на те, що договір від 17 березня 2008 року між ним та банком укладено на період дії кредитної картки, тобто до листопада 2009 року. Нової кредитної картки він не замовляв, тому вважає договір розірваним в листопаді 2009 року. За період з 17 березня 2008 року по листопад 2009 року банк не надсилав виписок про стан заборгованості. У нього є квитанція про сплату заборгованості на суму 314 грн., а платежі, які зазначені в таблиці, зокрема, від 21 червня 2010 року на суму 100 грн. та від 18 листопада 2011 року на суму 100 грн., він не робив. Крім того, банк нараховував пеню та відсотки за період з 04 січня 2009 року по 01 липня 2009 року на тіло кредиту в сумі 540,97 грн., а з 01 липня 2009 року тіло кредиту змінилося на 761,84 грн. Приблизно в жовтні 2009 року йому в телефонному режимі повідомлено про те, що у нього є заборгованість, але суму не повідомили, у зв'язку з чим він сплатив 314 грн., після чого неодноразово телефонував до банку, але з'ясувати суму заборгованості так і не зміг. Просив суд застосувати строк позовної давності, посилаючись на те, що строк дії кредитної картки закінчився в листопаді 2009 року, нову карку не замовляв, закінчення строку дії картки є закінченням строку дії кредитного договору. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог у зв'язку із закінченням строку позовної давності. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17 березня 2008 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № 002-21100-170308, відповідно до якого, банк відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні (а.с.5-6); згідно розрахунку відповідач станом на 20 жовтня 2013 року має прострочену заборгованість по кредитному договору в розмірі 2 570,58 грн., яка складається: із тіла кредиту в сумі 760,98 грн., заборгованості за відсотками в сумі 717,60 грн., заборгованості за комісіями в сумі 1 092,00 грн. (а.с.14-15). Згідно п. 1.2. кредитного договору банк відкриває держателю картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, оформляє та надає в користування Держателю платіжну картку. Відповідач не заперечував того, що банк відкрив йому картковий рахунок, оформив та надав в користування платіжну картку та ПІН-код до картки. Відповідно до п. 1.3. кредитного договору банк надає держателю відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3 000 грн. Згідно п. 1.12. Правил здійснення операцій за картковими рахунками, відкритими фізичними особами, затверджених головою Ради Директорів ТОВ «Комерційний банк «Дельта» 12 квітня 2007 року, кредитна лінія - це сума коштів, яка надається банком держателю траншами на умовах повернення, строковості, платності, цільового характеру використання (для задоволення поточних потреб) протягом строку дії картки в межах встановленої договором суми (ліміт кредитування) шляхом забезпечення можливості проведення держателем операцій з використанням картки понад залишок власних коштів держателя (кредитування рахунка) (а.с.40). Із розрахунку видно, що після укладення з відповідачем кредитного договору він зняв готівку з карткового рахунку: 19 березня 2008 року - 1 500 грн., 20 березня 2008 року - 1 480 грн., 31 липня 2008 року - 10 грн., 28 липня 2008 року - 950 грн., 15 серпня 2008 року - 220 грн., 23 вересня 2008 року - 100 грн., 15 вересня 2008 року - 2 000 грн., 16 вересня 2008 року - 700 грн. (графа 18), з чого можливо зробити висновок про те, що банк встановив відповідачу кредитний ліміт в сумі 6 960 грн. в межах кредитної лінії - 30 000 грн. та надав кошти траншами (а.с.13). Згідно п. 2.1. кредитного договору моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. Із розрахунку видно, що відповідач у період з 17 березня 2008 року по 16 вересня 2008 року користувався кредитною карткою тим, що зняв готівкою кошти на загальну суму 6 960 грн. (графа 18) та частково здійснив погашення кредиту: в сумі 200 грн. - 13 травня 2008 року; в сумі 250 грн. - 01 липня 2008 року; в сумі 1 260 грн. - 15 липня 2008 року; в сумі 395 грн. - 15 серпня 2008 року; в сумі 3 000 грн. - 10 вересня 2008 року; в сумі 1 005 грн. - 16 грудня 2008 року; в сумі 2 000 грн. - 26 грудня 2008 року; в сумі 314 грн. - 13 жовтня 2009 року; в сумі 100 грн. - 21 червня 2010 року; в сумі 100 грн. - 18 листопада 2011 року (а.с.14-15). Також, в розрахунку зазначено, що в період 01.06.2009 - 30.06.2009 (графа 2) тіло кредиту становило 540,97 грн. (графа 4), сплачено відсотків 123,79 грн. (графа 9), сплачено комісії - 97,08 грн. (графа 12), а в період 01.07.2009 - 31.07.2009 тіло кредиту збільшилось на 220,87 грн. Таким чином, банк відніс суму 123,79 грн. та суму 97,08 грн. із граф 9 та 12 до графи 4 - тіло кредиту і дані суми не є сумами сплати, а віднесені банком в дану графу, як суми відповідної нарахованої заборгованості. Пунктом 1.4. кредитного договору передбачено, що кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребує підписання додаткових угод. Згідно 5.13. Правил здійснення операцій за картковими рахунками у разі, якщо прострочена заборгованість на рахунку не була погашена до передостаннього дня місяця, наступного за місяцем виникнення простроченої заборгованості, строк надання кредитної лінії, зазначеної в договорі, достроково припиняється, а картка стає неактивованою до моменту повного розрахунку держателя за наявною заборгованістю перед банком. Із пояснень відповідача та розрахунку видно, що після закінчення терміну дії кредитної карки (листопад 2009 року), наступна кредитна лінія (транш), в межах встановленої кредитним договором суми (ліміту кредитування), відповідачу не надавалась, картка стала неактивованою. Суд дійшов висновку про те, що строк надання кредитної лінії, зазначеної в договорі, був достроково припинений, так як з 03 листопада 2008 року у відповідача виникла прострочена заборгованість, кредитна карка діяла до листопада 2009 року, нова не видавалась. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 525- 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Суд вважає, що відповідач (позичальник) неналежно виконував свої зобов'язання по кредитному договору, тим що своєчасно не погасив кредит, внаслідок чого, станом на 04 січня 2009 року у нього виникла заборгованість по тілу кредиту в сумі 540,97 грн., по відсоткам - в сумі 58,23 грн., по комісії - в сумі 16,18 грн. Відсотки та комісія банком нараховувалась щомісячно. 13 жовтня 2009 року відповідач сплатив банку борг в сумі 314 грн., 21 червня 2010 року - 100 грн., 18 листопада 2011 року -100 грн., які були направлені банком на часткове погашення тіла кредиту, відсотків та комісії. В період 01.06.2009 -30.06.2009 банк відніс суму заборгованості по відсоткам в сумі 123,79 грн. та по комісії в сумі 97,08 грн. на тіло кредиту внаслідок чого заборгованість по тілу кредиту збільшилась та стала 761,84 грн. Після часткового погашення відповідачем 13 жовтня 2009 року боргу тіло кредиту зменшилось на 0,86 грн. і стало 760,90 грн. Крім того, до 20 жовтня 2013 року банк нараховував відповідачу відсотки в сумі 706,44 грн. та комісію в сумі 1 092 грн. Таким чином, станом на 20 жовтня 2013 року борг відповідача по тілу кредиту становить 760,98 грн., по відсоткам - 706,44 грн., по комісії - 1 092 грн., загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 2570,58 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному об'ємі. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача в тій їх частині, що кредитний договір, укладений з позивачем, є розірваним з листопада 2009 року, так як п. 5.8. кредитного договору передбачено право банку в односторонньому порядку достроково розірвати цій договір у разі невиконання та/або неналежного виконання держателем зобов'язань по оплаті заборгованості за цим договором понад 91 календарний день шляхом відправлення на адресу держателя відповідного листа. Проте вказаним правом банк не скористався. Пунктом 3.12. кредитного договору передбачено, що банк щомісячно до 5-го числа, наступного за звітним, формує виписки, в якій відображають рух коштів на рахунку держателя за звітний період, тобто з дати, що слідує за останнім робочим днем попереднього місяця, по останній робочий день поточного місяця, включаючи цей день; надання держателю виписок здійснюється в один із наступних способів: (1) в паперовій формі в приміщенні банку на вимогу держателя, (2) в паперовій формі шляхом доставки виписки за місцем проживання держателя за допомогою засобів поштового зв'язку, (3) в електронній формі - на електронну адресу держателя. Конкретний спосіб передачі виписки держателю обирається держателем самостійно та зазначається ним в анкеті держателя (а.с.5-6). Проте в анкеті клієнта (а.с.9) та в анкеті позичальника (а.с.10) відсутні дані про спосіб передачі банком виписок держателя. Оскільки в анкеті клієнта та в анкеті позичальника відсутні дані про спосіб передачі банком виписок держателя, відповідач до банку про надання йому виписок не звертався, то заперечення відповідача в тій їх частині, що з 17 березня 2008 року по листопад 2009 року банк не надіслав йому повідомлення про стан заборгованості, судом не приймаються. Суд також не приймає до уваги заперечення відповідача в тій їх частині, що він не погашав кредит в сумі 100 грн. 21 червня 2010 року та в сумі 100 грн. 18 листопада 2011 року, так як вони не підтверджені доказами. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Заява відповідача про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню, так як останній платіж відповідач здійснив 18 листопада 2011 року в сумі 100 грн., перебіг позовної давності для позивача почався із дати здійснення відповідачем останнього платежу, позивач заявив позов в межах загального строку позовної давності, який становить три роки. Таким чином, позивачем загальний строк позовної давності не порушений. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатив при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 229,40 грн., який підлягає стягненню з відповідача в повному об'ємі. На підставі викладеного та

Outcome: approved