Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулось в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 11446,03грн., з яких: 4433,78 грн. заборгованість за кредитом, 5091,01грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 900грн. заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500грн. штраф (фіксована частина), 521,24 грн. штраф (процентна складова). В обґрунтування вимог вказує, що 22.03.2008року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 5000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Взяті на себе зобовязання не виконує, у звязку з чим представник позивача просить суд позов задовольнити, стягнути із боржника заборгованість по кредиту. У судове засідання представник позивача не зявився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо зазначені ним причини визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 22.03.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір кредиту б/н, який складається із заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до умов договору відповідачу були надані грошові кошти в сумі 5000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно п.9.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів щодо будь-якого із грошових зобовязань більше ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Судом встановлено, що банк виконав свої зобовязання згідно з умовами договору. Відповідач належним чином не виконував свої зобовязання згідно умов і правил надання банківських послуг, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 28.02.2017 року складає 11446,03грн., з яких: 4433,78 грн. заборгованість за кредитом, 5091,01грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 900грн. заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500грн. штраф (фіксована частина), 521,24 грн. штраф (процентна складова). Враховуючи наведене, банк просить стягнути з позичальника заборгованість на загальну суму 11446,03грн. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязаннні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязанння (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. В силу вимог ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь банку заборгованості по кредитному договору від 22.03.2008року на загальну суму 11446,03грн., з яких: 4433,78 грн. заборгованість за кредитом, 5091,01грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 900грн. заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500грн. штраф (фіксована частина), 521,24 грн. штраф (процентна складова). Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Крім того, в силу вимог статті 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1600грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved