Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк «ПриватБанк» звернулося до Трускавецького міського суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору б/н від 13.08.2007 року відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 4 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідaє строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому, «Тарифами Банку», що викладені на сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Внаслідок невиконання відповідачкою [PERSON] зобовязань станом на 30.04.2016 року виникла заборгованість 25\~518,41 грн., з яких: 3\~247,84 грн. заборгованість за кредитом; 17\~729,22 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2\~850,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до умов договору: 500,00 грн. фіксована частина штрафу, 1\~191,35 грн. процентна складова штрафу. Відтак просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 25\~518,41 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву у якій просив справу розглянути в його відсутності, а позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з'явилася повторно. У матеріалах справи є акт від 01.09.2016 року, складений судовим розпорядником проте, що ухвалу про відкриття провадження [PERSON] за адресою: вул. І.Мазепи, 28/5, м. Трускавець не було вручено у звязку з відсутністю особи за вказаною адресою. Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (штрихкодовий ідентифікатор поштового відправлення 8220000880212), відповідачка була належно повідомлена про час та місце розгляду справи 28.09.2016 року. Заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. Відповідно до відомостей відділу адресно-довідкової роботи Адресно-довідкового бюро Львівської області, відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] /а.с. 23/, на яку й було направлено дані судові виклики-повідомлення. Як вбачається зі змісту ч.5 ст. 74 ЦПК України, судом документи надсилаються поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі, фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що ці документи вручені їм належним чином. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, зі згоди представника позивача суд ухвалив на підставі\~\~ст. 224 ЦПК України постановити рішення при заочному розгляді справи. Зі змісту\~ст.10 ЦПК України\~вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1\~ст.11 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 13.08.2007 року звернулася до ЗАТ КБ «ПриватБанк» з заявою про відкриття рахунку і надання банківських послуг. На підставі його заявки їй було видано картку на суму кредитного ліміту 2 500,00 грн. з базовою процентною ставкою 36 %. Погашення заборгованості по кредитному ліміту проводиться як шляхом внесення коштів на карту, так і шляхом списання банком коштів з дебетної картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір, що підтверджуються підписом у заяві. /арк. справи 5 на звороті/. При укладанні такого договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 3.2 Умов і правил надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви банк, проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість надання кредиту на платіжну картку. Клієнт надає своє згоду, що кредитний ліміт встановлюється рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (збільшити чи зменшити) кредитний ліміт. Пунктом 3.3 вказаних умов передбачено, що підписання цього договору є прямою та безумовною згодою щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту банком. Публічне акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків Закритого акціонерного товариства [PERSON] «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування з Закритого акціонерного товариства [PERSON] «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» /арк. справи 16/. У звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] зобовязань за кредитним договором станом на 30.04.2016 року утворилася заборгованість у сумі 25\~518,41 грн., що складається з 3\~247,84 грн. заборгованості за кредитом; 17\~729,22 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом; 2\~850,00 грн. заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до умов договору: 500,00 грн. фіксованої частини штрафу та 1\~191,35 грн. процентної складова штрафу, що вбачається з розрахунку, долученого до позовної заяви /арк. справи 3-4/. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє впродовж 12 місяців з моменту підписання. Якщо впродовж цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідач порушив умови підписаного ним договору. Відповідно до вимог ч.1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності з вимогами ст.ст.\~1050,\~1054 ЦК України\~у разі невиконання позичальником своїх обов'язків за кредитним договором щодо забезпечення повернення кредиту кредитодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати відсотків. Відповідно до вимог\~ст.549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. У відповідності з вимогами ч. 3\~ст. 551 ЦК України\~розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, п. 5.1.4 Правил користування платіжною карткою передбачено сплату позичальником відсотків по пільговій відсотковій ставці у розмірі 0,01% річних в рамках встановленого пільгового періоду по кожній платіжній операції. Положенням п. 8.6 Умов і правил надання банківських послуг визначено, що при порушення клієнтом строків платежів побудь-якому із зобовязань, передбачених договором більше, ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний заплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Цивільно-правова відповідальність\~це покладення на правопорушника на основі закону невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). За положеннями\~ст.61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~ст.549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення\~порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Саме така правова позиція Верховного Суду України викладена у постанові від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15. З урахуванням вказаної правової позиції суд вважає, що у вимозі про стягнення з відповідача штрафу слід відмовити. З огляду на викладене суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. З відповідача слід стягнути на користь позивача 23\~827,06 грн. заборгованості за кредитним договором (3\~247,84 + 17\~729,22 + 2 850) та 1378 грн. судових витрат. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст.\~526,\~543,\~549,\~551\~ч.3,\~554,\~1049,\~1050,\~1054 ЦК України,

Outcome: partial