Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Банк «Кредобанк» (далі ПАТ Банк «Кредобанк», позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач зазначив, що 20.09.2017 року між ПАТ «Кредобанк» і відповідачем було укладено кредитний договір № CL2r-75840, за яким позичальник отримав кредит в розмірі 14170 грн. строком до 19 вересня 2022 року. У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором, 14.09.2018 року позивач направив на адресу відповідача повідомлення-вимогу про дострокове погашення заборгованості. Заборгованість відповідачем погашена не була і станом на 15.01.2019 року загальний розмір заборгованості становить 22330 грн. 22 коп., з них: 14048 грн. 87 коп. заборгованість за кредитом, 6690 грн. 08 коп. заборгованість за відсотками та 1591 грн. 27 коп. заборгованість за пенею, яку позивач просить стягнути на його користь із відповідача, а також судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, а справу розглянути у його відсутність, у разі неявки відповідача, дав свою згоду на ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від них не надійшло. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, внаслідок наступного. Відповідно до статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 20.09.2017 року між ПАТ «Кредобанк» і [PERSON] було укладено кредитний договір № CL2r-75840, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 14170 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 69,99 % на рік, строком до 19 вересня 2022 року . Банк свої зобовязання перед позичальником за кредитним договором виконав в повному обсязі. З матеріалів справи суд встановив, що [PERSON] припинив виконувати щомісячні зобовязання з погашення кредиту, у звязку із чим, 14.09.2018 року позивач направив на адресу відповідача повідомлення-вимогу про дострокове погашення заборгованості. Станом на 15.01.2019 року в [PERSON] виникла заборгованість, яка за розрахунками позивача становить: 22330 грн. 22 коп., з них: 14048 грн. 87 коп. заборгованість за кредитом, 6690 грн. 08 коп. заборгованість за відсотками, 1591 грн. 27 коп. заборгованість за пенею. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~530\~ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, що порушення зобовязання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ст.\~611\~ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Виходячи з викладеного, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, приходить до висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт порушення (прострочення) відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 22330 грн. 22 коп. ґрунтується на вимогах закону, а відтак за відсутності будь яких заперечень з боку відповідача, підлягають задоволенню в повному обсязі. Також з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1921 грн. 00 коп.

Outcome: approved