Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 21830,67 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28 листопада 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №116МФ/2006, за яким останній одержав кредитні кошти у розмірі 10000 доларів США на термін до 26 листопада 2009 року. Уклавши з позивачем вказаний кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушував свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. В забезпечення виконання зобов'язань за даним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], 28 листопада 2006 року було укладено договір поруки, згідно з якими поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань боржника. Посилаючись на те, що відповідачі не виконали свої зобов'язання по поверненню кредиту та відсотків просить стягнути в солідарному порядку з них вказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 25). Відповідачі, які належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, з невідомих суду причин, та від них не надійшло повідомлення про причини неявки (а.с.24, 28, 29). Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою відповідача без поважних причин, враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 листопада 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 116МФ/2006, за яким останній одержав кредитні кошти у розмірі 10000 доларів США на термін до 26 листопада 2009 року (а.с. 9-11). В забезпечення виконання зобов'язань за даним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], 28 листопада 2006 року було укладено договір поруки, згідно з якими поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань боржника (а.с. 12). Позичальники умови кредитного договору належним чином не виконують, про що неодноразово повідомлялися, в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань, згідно умов кредитного договору (а.с. 7). Станом на 09 липня 2014 року відповідачі не виконали належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість загальною сумою 21830,67 доларів США, що за курсом 11,65 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09 липня 2014 року складає 254327,31 гривень, яка складається з: заборгованість кредитом - 5146,56 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 8893,46 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 7790,65 доларів США (а.с. 4-6). Згідно зі ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частиною 1 ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору й вимог Цивільного Кодексу. За ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п.п. 1 та 3 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В порушення вказаних вимог відповідачі не виконали умови кредитного договору, гроші не повернули, а тому повинні повернути заборгованість. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.c. 1).

Outcome: approved