Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виселення з квартири по вул. Кніязів Коріатовичів,72/54 в м. Камянець-Подільському Хмельницької області. В обґрунтування позовних вимог вказали, що 04.09.2007 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала у кредит кошти у розмірі 110 000 грн. на термін до 05.09.2017 року зі сплатою відсотків за його користування. У рахунок забезпечення кредитних зобов'язань 04.09.2007 року між банком та [PERSON] укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира по вул. Князів Коріатовичів,72/54 в м. Камянець-Подільському. Оскільки,\~[PERSON]І належним чином взяті на себе кредитні зобов'язання не виконувала, рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 11.06.2015 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №\~\~HMKOG10000000137 від 04.09.2007 року укладеним між закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] в сумі 129\~250,65 грн., з яких: заборгованість по кредиту 88\~790,26 грн., борг по відсотках 37\~704,87 грн., пеня в розмірі 2\~755,52 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки.\~Банк звернувся до боржника та інших осіб з письмовою вимогою про виселення протягом тридцяти днів, однак така вимога виконана не була. Крім того договором іпотеки передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Оскільки іпотекодержатель не надавав такої згоди на реєстрацію інших осіб за адресою предмету іпотеки, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд виселити відповідачів з квартири яка є предметом іпотеки. Представник позивача в судове засідання не зявився, направив до суду заяву в якій просив справу слухати без його участі, позов підтримав, просив його задоволити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти позову, пояснила, що правові підстави для виселення відповідачів з малолітньою дитиною із спірної квартири відсутні. Вона також зазначила, що іншого місця проживання у відповідачів немає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася направила до суду письмові заперечення в яких позов не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи служби у справах дітей Камянець-Подільської міської ради не зявився, направив до суду заяву в якій просив справу слухати у його відсутності та при ухваленні рішення врахувати інтереси малолітньої дитини. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.04.2015 року відмовлено у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування в особі виконкому Камянець-Подільської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення, яке змінено рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 11 червня 2015 року, позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HMKOG10000000137 від 04.09.2007 року укладеним між закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] в сумі 129\~250,65 грн., з яких: заборгованість по кредиту 88\~790,26 грн., борг по відсотках 37\~704,87 грн., пеня в розмірі 2\~755,52 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки, що знаходиться за адресою вул. Князів Коріатовичів,72/54, яка належить останнім на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 798966 від 24.10.2006 року. \~Предмет іпотеки підлягав реалізації із застосуванням процедури продажу, встановленої ст.38 Закону України «Про іпотеку» шляхом його продажу публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу з будь-якою особою покупцем, з отриманням банком дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування з можливістю здійснення усіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Визначити початкову ціну предмета іпотеки для реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Встановлено, що 4 вересня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ «ПРИВАТ БАНК» та [PERSON] укладений кредитний договір № НМК0G10000000137, згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 110 000 зі сплатою 14,04 % річних з кінцевим терміном повернення основної суми заборгованості за кредитом до 04.09.2017 року. 04.09.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON]\~був укладений договір іпотеки № НМК0G10000000137, посвідченого приватним нотаріусом Кам»янець-Подільського міського нотаріального округу, реєстровий № 2583, з накладенням заборони відчуження обтяженого іпотекою майна в реєстрі за № 2584. Відповідно до вимог яких [PERSON], [PERSON] передали в іпотеку 2-кімнатну квартиру зі всіма обєктами функціонально повязаними з цим нерухомим майном загальною площею 50,90 кв м, житловою площею 30,80 кв м, що знаходиться за адресою вул. Князів Коріатовичів,72/54, яка належить останнім на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 798966 від 24.10.2006 року, виданого відділом обліку, розподілу та приватизації житла міської ради. Позивач 18.07.2011 року направив відповідачам [PERSON], [PERSON] вимогу добровільно протягом тридцяти денний строк з дня отримання вимоги виселитися з квартири, що є предметом іпотеки разом із усіма членами сімї та іншими мешканцями. З довідки Комунального підприємства «Жиловик» № 0602/1678 від 17.09.2015 року вбачається, що у квартирі [ADDRESS] проживають та зареєстровані [PERSON], [INFO] (власник), [PERSON], [INFO] (чоловік), [PERSON], [INFO] (донька), [PERSON], [INFO] (внук). Частиною 1 статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є ст. 109 ЖК України, у частині першій якої передбачені підстави виселення. Частина 3 статті 109 ЖК України регулює порядок виселення громадян. За змістом ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ч. 3 ст. 109 ЖК України після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЖК України громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Таким чином, ч. 2 ст. 109 ЖК України встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Отже, за змістом цих норм особам, які виселяються з жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається тільки в тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Спірна квартира не була придбана за рахунок кредитних коштів, отриманих позичальником, а належить [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 798966 від 24.10.2006 року, виданого відділом обліку, розподілу та приватизації житла міської ради. Таким чином, оскільки у даній справі в іпотеку була передана спірна квартира, яка була придбана не за рахунок отриманих кредитних коштів, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для виселення мешканців із зазначеного будинку без надання їм іншого постійного житла. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 року у справі № 6-39цс15, яка згідно із ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed