Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» 27.09.2013 року звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, зазначивши, що 01.04.2007 року банк згідно договору №KRXRRX11440856 надав відповідачеві кредит у розмірі 1 172 грн. 40 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка». Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитом, сплачувати відсотки та інші платежі. Відповідач не виконує належним чином умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 17.09.2013 рік у розмірі 24 727,43 грн., з яких: 1 081,80 грн. заборгованість за кредитом, 6 235,65 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 287,20 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 15 469,09 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором , 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 153,69 грн. - штраф (процента складова). Позивач просить стягнути заборгованість по кредиту у сумі 24 727,43грн. та понесені судові витрати у розмірі 247,27 грн. У судове засідання представник позивача не з'явилась, надав заяву, згідно якої позов підтримала повністю, просить розглянути справу за її відсутностіі (а.с. 18 - заява). Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.25,27,28 - повідомлення), про причини неявки в судове засідання заяв не надавала. Суд, відповідно до ст.169 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволені позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 01.04.2007 р. між Закритим акціонерним товариством КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем був укладений кредитний договір№KRXRRX11440856 (надалі - договір), згідно якого банк надав відповідачеві кредит на суму 1 172 грн. 40 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов договору, договір складається з заяви позичальника (а.с.3 - копія заяви), Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (а.с.4-7 - умови). Згідно п. 5.3 про відповідальність сторін при порушенні Клієнтом строків платежу по будь якому з грошових обов`язків, передбачених договором більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний виплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідачка зобов'язання перед позивачем не виконала, заборгованість станом на 17.09.2013 рік становить 24 727,43 грн., з яких: 1 081,80 грн. заборгованість за кредитом, 6 235,65 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 287,20 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом , 15 469,09 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором , 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 153,69 грн. - штраф (процента складова). У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем укладений, передбачений ст. 1054 ЦК України, кредитний договір. Згідно умов укладеного договору, банк надає відповідачу строковий кредит на строк 1 місяців з 01.04.2007 по 31.03.2008 рік. Відповідно п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Позивач звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості 27.09.2013 року (а.с.1 - позовна заява), а термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту минув 31.03.2013 року. Відповідно, ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Відповідно, п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо кредитодавець у позасудовому порядку або до судового провадження звертається з вимогою про повернення споживчого кредиту або погашення іншого боргового зобов'язання споживача, кредитодавець не може у будь-який спосіб вимагати будь-якої плати або винагороди від споживача за таке звернення. При цьому кредитодавцю забороняється: вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed