Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - позивач, ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON]) в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 12 164,28 грн. за кредитним договором б/н від 26.07.2006 року та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 26.07.2006 року між ним та відповідачем було укладено договір, згідно якого відповідач одержав кредит в розмірі 2 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачем вчасно чергові платежі не сплачуються у зв'язку із чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 30.04.2014 року становить 12 164,28 грн., з яких 4 992,49 грн. - заборгованість за кредитом, 6 116,35 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, та штрафи - 500,00 грн. - фіксована частина і 555,44 грн. - процентна складова. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.07.2014 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи в порядку ст.ст. 74,76 ЦПК України повідомлений належним чином, направив на адресу суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд, згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що на підставі заяви [PERSON] від 26.07.2006 року останньому була видана платіжна кредитна картка з кредитним лімітом в розмірі 2 000,00 грн. зі ставкою за кредитним лімітом в розмірі 36 % на місяць на залишок заборгованості (а. с. 8). Таким чином на підставі заяви та відповідно до Умов та правил надання банківських послуг між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг, який складається із заяви, Пам'ятки клієнта, Умов та правил надання банківських послуг та тарифів. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У п. 3.2 та п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, після одержання Банком від Клієнта необхідних документів, а також заяви, Банк здійснює перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну карту. Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, та Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінювати (зменшувати або збільшувати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Згідно п. 4.2 Умов та правил надання банківських послуг, Банк зобов'язується обслуговувати картрахунки в порядку та на умовах, передбачених цим договором, правилами Міжнародних платіжних систем, за якими обслуговуються карти, діючим законодавством. Відповідно до п. 4.6 Умов та правил надання банківських послуг, Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми що належить до сплати Банку за цим договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у випадку настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в розмірах, визначених договорами (договірне списання) , в межах платіжного ліміту картрахунку. Згідно п. 5.1.4 та п. 5.5.1 Правил користування кредитною карткою, за використання кредиту, наданого Держателю, за наявності пільгового періоду, Держатель сплачує проценти за пільговою процентною ставкою в рамках встановленого пільгового періоду за кожною платіжною операцією. За несвоєчасне виконання боргових зобов'язань (використання простроченого кредиту та овердрафту) Держатель сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких визначаються Тарифами. Згідно п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, Банк має право здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення Клієнта. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, Клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, за перевищення кредитного ліміту а також сплачувати комісії на умовах передбачених договором. Згідно п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, Клієнт зобов'язаний у випадку невиконання зобов'язань за договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплаті винагороди Банку. У п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг сторони погодили, що при порушенні Клієнтом строків платежів за будь-яким грошовим зобов'язанням, передбаченим даним договором більш ніж на 120 днів Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500,00 грн. плюс 5 % від суми позову. Згідно п. 5.7 Правил користування кредитною карткою, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній Банком частині у разі невиконання Держателем боргових або інших зобов'язань за цим договором. Згідно п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же строк. Як визначено у ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, позивач взяті на себе за договором б/н від 26.07.2006 року зобов'язання виконав належним чином - видав [PERSON] платіжну кредитну картку з кредитним лімітом в розмірі 2 000,00 грн. Проте, відповідач в порушення умов договору вчасно заборгованість за кредитом та проценти за користування кредитом не сплачував. Станом на 30.04.2014 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк» становить 12 164,28 грн., з яких 4 992,49 грн. - заборгованість за кредитом, 6 116,35 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Крім того, за порушення строків платежів позивач нарахував штрафи, згідно п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме, 500,00 грн. - фіксована частина та 555,44 грн. - процентна складова, що підтверджується випискою по рахунку та розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження сплати заборгованості [PERSON] не надав. За таких обставин, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором б/н від 26.07.2006 року в розмірі 12 164,28 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 243,60 грн. у відшкодування понесених позивачем і документально підтверджених судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved