Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Київгаз» (далі - позивач, ПАТ «Київгаз») звернулось з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON]) в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 797,36 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що [PERSON] є споживачем природного газу, постачання якого здійснюється ПАТ «Київгаз» на підставі договору № 228500381 про надання послуг з газопостачання від 30.04.2010 року, згідно умов якого позивач зобов'язався постачати природний газ, а відповідач - щомісячно до 10-го числа наступного за звітним місяцем здійснювати оплату за використаний природний газ. Проте, у зв'язку із порушенням відповідачем взятих на нього зобов'язань, у останнього утворилась заборгованість, яка станом на 28.02.2014 року становить 797,36 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.03.2014 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Київгаз» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий газ та справу призначено до судового розгляду. Під час розгляду справи ПАТ «Київгаз» уточнило позовні вимоги в заяві від 21.03.2014 року, а саме, виправило допущено при подані позовної заяви описку в імені відповідача, зазначивши, що відповідачем є [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON]). В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлений належним чином, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд, згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача, який повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи. Судом встановлено, що 30.04.2010 року між Відкритим акціонерним товариством «Київгаз» правонаступником якого є ПАТ «Київгаз» (Виконавець) та [PERSON] (Споживач) було укладено договір № 228500381 про надання населенню послуг з газопостачання, згідно умов якого Виконавець зобов'язався безперервно надавати Споживачеві, членам його сім'ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі [ADDRESS], послуги з постачання природного газу для побутових потреб з гарантованим рівнем надійності, безпеки, а Споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки та на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 14 договору № 228500381 про надання населенню послуг з газопостачання, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Як визначено у ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Відповідно до ст. 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Згідно ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Як визначено у п. 10 договору № 228500381 про надання населенню послуг з газопостачання, роздрібна ціна на природний газ встановлюється Національною комісією регулювання електроенергетики (НКРЕ). Згідно п. 10 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246, Розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 1 січня 2007 р. за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання та/або видів (напрямів) споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. Відповідно до п.11 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246, У разі відсутності лічильників газу плата за послуги з газопостачання розраховується відповідно до встановлених законодавством норм споживання та цін на газ. Оскільки як зазначає позивач в квартирі відповідача не встановлений газовий лічильник, обсяг спожитого газу визначався за Нормами споживання природного газу, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.1996 року № 619. Вартість газу визначається Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 812 від 13.07.2010 року. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно довідки від 01.02.2010 року № 7, особовий рахунок відкрито на [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, позивач взяті на себе за договором № 228500381 про надання населенню послуг з газопостачання зобов'язання виконав належним чином, проте, відповідач в порушення умов договору своєчасно кошти за спожитий природний газ не сплачував. Станом на 28.02.2014 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Київгаз» становить 797,36 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження сплати заборгованості [PERSON] не надала. За таких обставин, позовні вимоги ПАТ «Київгаз» про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ договором № 228500381 про надання населенню послуг з газопостачання в розмірі 797,36 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 243,60 грн. у відшкодування понесених позивачем і документально підтверджених судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved