Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство «ВТБ Банк» ПАТ «ВТБ Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № R53700407733В від 28.03.2013 року. У позовній заяві, представник позивача свої вимоги обґрунтував тим, що 28 березня 2013 року ПАТ «ВТБ Банк» надало [PERSON] [INFO], кредит в національній валюті в сумі 53 100 гривень 00 копійок строком до 28 березня 2017 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14% річних. Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору, кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів № [NUMBER] у Одеському Відділенні № 5 ПАТ «ВТБ Банк». Днем видачі кредиту вважається день безготівкового перерахування коштів. Згідно п. 4.2. Кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплачувати щомісячно, відповідно до графіку повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69 (одна ціла шістдесят дев'ять сотих) % від початкової суми кредиту. Згідно п. 4.3. Кредитного договору, кредит повертається, а проценти та комісія сплачуються позичальником 28 числа кожного місяця у відповідності до графіка, який є невід'ємною частиною цього Договору, та включає в себе суму щомісячних платежів по поверненню кредиту, сплати процентів, комісійних винагород, інших супутних платежів, розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки. Відповідно до п. 4.7. Кредитного договору, за наявності прострочення виконання зобов'язань позичальником за Кредитним договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів (якщо такі мають та/або матимуть місце), у т.ч. відшкодування витрат та збитків Банку, пов'язаних з неналежним виконанням позичальником умов Кредитного договору. Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору, у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами Договору, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. У відповідності із п. 3.2.1. Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк», банк має право, у тому числі, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених Договором або чинним законодавством України, зокрема у випадку порушення позичальником зобов'язань. Що випливають з умов кредитного договору; невиконання (неналежного виконання) зобов'язань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених умовами Договору; затримання позичальником повернення частини кредиту та/або сплати процентів та/або щомісячної комісійної винагороди щонайменше на один календарний місяць. Позивачем, як кредитором взяті на себе зобов'язання в виконані повному обсязі. А відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, що призвело до кредитної заборгованості яка станом на день звернення із позовом до суду становить 54 359 гривень 04 копійки та складається: - 43 428,97 гри. - сума заборгованості за кредитом; - 2 760,68 грн. - сума простроченої заборгованості за кредитом; - 495,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 1 630,88 грн. - сума простроченої заборгованості за відсотками; - 897,39 грн. - сума заборгованості за комісією; - 2 692,17 грн. - сума простроченої заборгованості за комісією; - 2 369,25 грн. - сума пені; - 15,13 грн. - сума 3 (трьох) процентів річних від прострочених платежів з повернення кредиту станом на 28.03.2014 р., згідно ст. 625 ЦК України; - 9,00 грн. - сума 3 (трьох) процентів річних від прострочених платежів зі сплати процентів станом на 28.03.2014 р., згідно ст. 625 ЦК України; - 14,83 грн. - сума 3 (трьох) процентів річних від прострочених платежів зі сплати комісії станом на 28.03.2014 р., згідно ст. 625 ЦК України; - 21,52 грн. - сума інфляційних нарахувань за несвоєчасне повернення кредиту, станом на 28.03.2014 р., згідно ст. 625 ЦК України; - 8,92 грн. - сума інфляційних нарахувань за несвоєчасне повернення відсотків, станом на 28.03.2014 р., згідно ст. 625 ЦК України; - 15,30 грн. - сума інфляційних нарахувань за несвоєчасне повернення комісії, станом на 28.03.2014 року, згідно ст. 625 ЦК України Сума заборгованості підтверджується розрахунком, який знаходиться у матеріалах справи. Згідно з положеннями ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.612 ЦК України, Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З огляду на вищенаведене, позивач просить стягнути з [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» заборгованість за Кредитним договором № К53700407733В від 28.03.2013 року на загальну суму 54 359 (п'ятдесят чотири тисячі триста п'ятдесят дев'ять) гривень, 04 копійки та судові витрати за сплачений судовий збір у сумі 543 гривні 60 копійок. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що посвідчується поштовим повідомленням в матеріалах справи. Надав до суду заяву у якій просив суд розглядати справу без участі представника позивача, наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснила, що не в змозі погасити кредитну заборгованість у зв'язку із тим, що її чоловік втратив роботу, та із погіршенням фінансового стану в країні Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи судом встановлено наступне. 28 березня 2013 року ПАТ «ВТБ Банк» надало [PERSON] [INFO], кредит в національній валюті в сумі 53 100 гривень 00 копійок строком до 28 березня 2017 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14% річних. Всупереч вимогам, встановленим ст.ст. 525, 526, 530, 629, 1054 Цивільного кодексу України та умов договору, відповідач [PERSON] не виконувала зобов'язання, передбачені Кредитним договором, чим порушила умови кредитного договору та вимоги чинного законодавства України Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. До відношень встановлених по кредитному договору застосовуються положення параграфа 1,2 глави 71 ЦК України (ст. ст. 1046-1056), якщо інше не встановлене цим параграфом та не випливає з положень кредитного договору. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язань. Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 15,13 грн. - сума 3 (трьох) процентів річних від прострочених платежів з повернення кредиту, згідно ст. 625 ЦК України; 9,00 грн. - сума 3 (трьох) процентів річних від прострочених платежів зі сплати процентів, згідно ст. 625 ЦК України; 14,83 грн. - сума 3 (трьох) процентів річних від прострочених платежів зі сплати комісії, згідно ст. 625 ЦК України; 21,52 грн. - сума інфляційних нарахувань за несвоєчасне повернення кредиту; 8,92 грн. - сума інфляційних нарахувань за несвоєчасне повернення відсотків; 15,30 грн. - сума інфляційних нарахувань за несвоєчасне повернення комісії, згідно ст. 625 ЦК України, суд вважає, що вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на те, що позивачем вже враховано суми заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, заборгованості за комісією, за простроченою комісією та пені, які містяться у розрахунку боргу в матеріалах справи. За змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. При цьому слід ураховувати, що проценти на неустойку не нараховуються (частина друга статті 550 ЦК). Суд, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів по справі, а також врахувавши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial