Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 23.04.2008 року укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 21600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку боргу за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобовязання за договором. Станом на 31.10.15 р. заборгованість за кредитним договором становить 13307,55 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 4830 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 6107,40 грн., заборгованість за пенею та комісією в розмірі 1498,36 грн., а також штраф (фіксована частина) в розмірі 250 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 621,79 грн. На підставі наведеного, позивач просить стягнути з [PERSON] в його користь заборгованість в розмірі 13307,55 грн., а також понесені судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив суд позов задовольнити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з кредитного договору від 23.04.2008 року за № б/н, укладеного між сторонами, відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 21600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку боргу за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7-15). Згідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В п. 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобовязання за договором. Станом на 31.10.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 13307,55 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 4830 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 6107,40 грн., заборгованість за пенею та комісією в розмірі 1498,36 грн., а також штраф (фіксована частина) в розмірі 250 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 621,79 грн. Отже, [PERSON] істотно порушив умови кредитного договору, ст.ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, в звязку з чим утворилась заборгованість, а тому позов слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved