Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ [PERSON]» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.04.2012 між відповідачем та ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ [PERSON] укладено кредитний договір № 557-190412 зі змінами до нього, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 700 000,00 гривень. В подальшому кредит шляхом підписання договору про реструктуризацію кредитного договору від 08.04.2013 зменшено до розміру 641 200,00 гривень з процентною ставкою 25% річних до 10.04.2014, а з 11.04.2014 з процентною ставкою 50 % до дня фактичного погашення позикової (основної) заборгованості. Позичальник зобовязався сплачувати щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 0,25% від фактичної суми заборгованості. Кредит надавався на строк з 19.04.2012 по 10.04.2014. 19.04.2012 в забезпечення вимог іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору № 557-190412 від 19.04.2012, укладеного з іпотекодавцем, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Кредитного договору» між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки № 966-190412/І, предметом якого є квартира № 12, загальною площею 141,5 кв.м., житловою площею 110,1 кв.м., що знаходиться за адресою Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, будинок 3. Пунктом 1.4. договору іпотеки встановлено, що за домовленістю сторін станом на дату укладання цього договору загальна заставна вартість предмету іпотеки складає 1 385\~190,00 гривень. Зобовязання по кредитному договору до теперішнього часу відповідачем належним чином не виконуються та станом на 23.04.2015 заборгованість за кредитним договором становить 1 506 657,84 гривень, яка складається з: суми кредиту, що має бути сплачена 641 200,00 гривень; сума не сплачених в строк відсотків за користування кредитом 516 499,96 гривень; сума комісії 35 121,76 гривень; сума пені 313 836,12 гривень. На підставі викладеного, позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості [PERSON] звернути стягнення на предмет іпотеки, за рахунок предмета іпотеки задовольнити вимоги ПАТ «Європейський газовий банк» по стягненню заборгованості за кредитам договором №557-190412 від 19.04.2012 в загальному розмірі 1 506\~657,84 гривень, встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, що буде встановлена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій (том 1 арк. справи 1 5). У судове засіданні представник позивача [PERSON] не з'явився, через канцелярію надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимогі підтримує у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON]В та його представник [PERSON] у судове засідання не зявились, про дату, час ті місце слухання справи були повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки на 16.03.2016. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів в порядку статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. 19.04.2012 між [PERSON] та ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ [PERSON]» укладено кредитний договір № 557-190412 із змінами до нього, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 700 000,00 гривень (том1 арк. справи 6 9). 08.04.2013 між [PERSON] та ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ [PERSON]» укладено договір про реструктуризацію кредитного договору від, згідно з умовами якого, кредит зменшено до розміру 641 200,00 гривень з процентною ставкою 25% річних (п. 1.1) до 10.04.2014, а з 11.04.2014 з процентною ставкою 50% до дня фактичного погашення позикової (основної) заборгованості (підпункт «б» п. 3.1.) (том 1 арк. справи 23). Також позичальник зобовязався сплачувати щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 0,25% від фактичної суми заборгованості (п. 1.2). Кредит надавався на строк з 19.04.2012 по 10.04.2014 р. (п.1.1). У відповідності до умов кредитного договору позичальник зобовязався повернути фактично отриманий кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, також пені у порядку, розмірах, строках та у випадках, передбачених кредитним договором (п. 3). Пунктом 6.1. кредитного договору передбачено право банку достроково вимагати погашення заборгованості позичальником за кредитом, у випадку не виконання умов договору. Згідно із п.7.2. кредитного договору за прострочення повернення кредитних коштів та/або сплати процентів позичальник сплачує банку пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення, Вказана пеня сплачується у разі порушення позичальником термінів платежів передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобовязання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитом. 19.04.2012 між позивачем та відповідачем в забезпечення вимог іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору № 557-190412 від 19.04.2012, укладеного з іпотекодавцем, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Кредитного договору» укладено договір іпотеки № 966-190412/І (том 1арк. справи 25 27). Пунктом 1.3. договору іпотеки передбачено, що предметом іпотеки за вказаним договором є: квартира № 12, загальною площею 141,5 кв.м., житловою площею 110,1 кв.м., що знаходиться за адресою Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, будинок 3, та належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири № КМБ/01/09 посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] 27.02.2009 за реєстровим № 268, право власності зареєстрованого в ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» та записано в реєстрову книгу № 43469 в книзі 309, реєстраційний номер 25308235. Відповідно до пункту 1.4. договору іпотеки за домовленістю сторін станом на дату укладання цього договору загальна заставна вартість предмету іпотеки складає 1 385 190 гривень 00 копійок. Згідно з пунктом 3.1.2. договору іпотеки передбачає у випадку невиконання або часткового невиконання іпотекодавцем зобовязань за цим договором або боржником за кредитним договором (в тому числі і по сплаті будь-яких платежів, які повинні бути здійснені відповідно до кредитного договору), або будь-яким з кредитних договорів окремо, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки». Пунктом 5.2. договору іпотеки встановлено, що іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобовязання у наступних випадках: якщо у момент настання строку виконання зобовязань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум неустойки (пені, штрафних санкцій). У звязку із невиконанням умов кредитного договору несплати наявної кредитної заборгованості позивач 12.08.2014 на адресу відповідача направив вимогу № 2372-6.1-20 про сплату заборгованості, що підтверджує фіскальний чек та реєстр відправлень кореспонденції (том 1 арк. справи 31 34). Станом на час розгляду справи відповідач заборгованість не сплатив, у звязку з чим, заборгованість за кредитним договором становить 1 506 657,84 гривень, яка з: суми кредиту, що має бути сплачена 641 200,00 гривень; суми не сплачених в строк відсотків за користування кредитом 516 499,96 гривень; сума комісії 35 121,76 гривень; сума пені 313 836,12 гривень, що також підтверджується розрахунком заборгованості та виписками по особовим рахункам (том 1 арк. справи 28 30, арк. справи 57 135). Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.03.2015 позов ПАТ «Європейський [PERSON]» до [PERSON], ТОВ «ГазІнвест» про стягнення заборгованості, зустрічний позов [PERSON], до ПАТ «Єропейський [PERSON]» про зобов'язання зарахувати грошові кошти по договорам банківських вкладів для погашення заборгованості за кредитним договором, залишено без задоволення. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 15.10.2015 рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.03.2015 в частині відмови в позові ПАТ «Європейський [PERSON]» скасовано. Позов ПАТ «Європейський [PERSON]» задоволено частково. Стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Європейський [PERSON]» заборгованість по кредитному договору №557-190412 від 19.04.2012 у розмірі 1\~049 093,11 гривень. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 січня 2016 року, рішення апеляційного суду Запорізької області від 15.10.2015 залишено без змін. Згідно з ст. 526 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст.ст. 549 551 ЦК України передбачена відповідальність боржника перед кредитором у вигляді неустойки, розмір якої встановлюється договором. Як передбачено ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з п. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення Іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право Іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Статтею 38 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що якщо рішення суду або договір про задоволення вимог Іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, Іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити Іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови Іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються Іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, що передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження Іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між Іпотекодавцем і Іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед Іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону. Неналежне виконання взятих на себе зобовязань відповідачем та наявність заборгованості у розмірі 1 049 093,11 гривень, станом на 06.08.2014 за кредитним договором №557-190412 від 19.04.2012 встановлено апеляційним судом Запорізької області в межах справи № 335/9238/14-ц про стягнення заборгованості з [PERSON] Оскільки під час розгляду судом справи встановлено, що відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором від 19.04.2012 № 557-190412 не виконує, суд вважає, що є всі правові підстави для звернення стягнення на заставне майно, таким чином позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Зазначений висновок суду узгоджується з висновком Верховного суду України, викладеним в Узагальненні судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин від 7 жовтня 2010 року, відповідно до якого «…нормами законодавства (насамперед статтями 36, 37 Закону № 898-IV) не виключається можливість звернення стягнення в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки за рішенням суду. У цих нормах задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття ним права власності на предмет іпотеки ототожнюється передусім із способом звернення стягнення, який, разом з іншими, може застосовуватися, якщо це передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення у договорі іпотекодержатель на підставі ч. 2 ст. 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. Судові витрати у справі складаються з судового збору, від його сплати позивач звільнений відповідно до пункту 22 статті 5 Закону України «Про судовий збір», як уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, тому, в силу ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави. Виходячи з суми позову у розмірі 1\~506 657,84 гривень, судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача, складає 3 654 гривень 00 копійок (3 розміри мінімальної заробітної плати). На підстави вищевикладеного та

Outcome: approved