Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», надалі позивач, звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення кредитної заборгованості в сумі 831 612,59 грн. за невиконання кредитного договору від 23.07.2008р. №1901/0708/71-164. Позивач в обґрунтування заявлених у позові своїх позовних вимог посилався на неналежне виконання умов кредитного договору позичальником та умов договорів поруки поручителями в частині своєчасної сплати кредитних платежів, внаслідок чого виникла заборгованість. На направленні вимоги про сплату заборгованості відповідачі не реагують, а тому в Банку виникло право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів шляхом дострокового стягнення кредитного боргу, який згідно розрахунку становить 831 612,59 грн., а саме за кредитом 762 078 грн., по відсотках 59 506,95 грн., пені 10 026,84 грн. У поданих запереченнях відповідач [PERSON] заявленні позовні вимоги не визнавала, оскільки матеріали позову не містять доказів правонаступництва Банку, тобто заміни кредитора у кредитних правовідносинах, не подання Банком належних і допустимих доказів надання позичальнику кредиту, договір кредиту є неукладеним, а також не підтвердження факту підписання кредитного договору та заяви на видачу готівки позичальником. Відповідач [PERSON] також підтримував заперечення співвідповідача [PERSON] Згідно заяви від 07.11.2017р. представник співвідповідачів [PERSON] просить справу розглядати без його участі, проти позовних вимог заперечує і в задоволенні позову відмовити. Згідно заяви від 07.11.2017р. представник позивача просить розглянути справу без його участі. Також, як вбачається із долученої до матеріалів справи заяви від 06.11.2017р. повідомляє, що 26 вересня 2017 року відповідачами у справі було погашено заборгованість за кредитним договором від 23.07.2008р. №1901/070/71-164. Тому, заявлені позовні вимоги про солідарне стягнення із співвідповідачів кредитної заборгованості, яка вказана Банком у позовній заяві не підтримує, проте, враховуючи задоволення вимог відповідачами після пред'явлення позову, як сталося в даному випадку, просить суд стягнути солідарно на користь Банку понесені судові витрати в сумі 3654 грн. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. 23 липня 2008 року між кредитодавцем ВАТ «Сведбанк» та позичальником [PERSON] був укладений кредитний договір №1901/0708/71-164, за умовами якого Банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту в розмірі 37800 доларів США на строк до 23 липня 2038 року на умовах, передбачених у цьому Договорі, а позичальник зобов'язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим Договором. Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 11,9% річних за весь строк фактичного користування кредитом. 23 липня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» в особі Тернопільського відділення та поручителем [PERSON] був укладений Договір поруки №191/0708/71/164-р-1, за умовами якого поручитель зобов'язується перед Банком відповідати за виконання щодо повернення коштів, наданих Банком позичальнику [PERSON] у вигляді кредиту за кредитним договором №1901/0708/71-164 від 23.07.2008р. в сумі 38 000 доларів США строком до 23.07.2038р. з процентною ставкою 11,9% за їх використання. 23 липня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» в особі Тернопільського відділення та поручителем [PERSON] був укладений Договір поруки №1901/0708/71/164-р-2, за умовами якого поручитель зобов'язується перед Банком відповідати за виконання щодо повернення коштів, наданих Банком позичальнику [PERSON] у вигляді кредиту за кредитним договором №1901/0708/71-164 від 23.07.2008р. в сумі 38 000 доларів США строком до 23.07.2038р. з процентною ставкою 11,9% за їх використання. Зазначені правочини були підписанні уповноваженими представниками сторін. Як вбачається із матеріалів справи, позивач по ПАТ «Альфа Банк» набув права вимоги до відповідач [PERSON] по кредитному договорі №1901/0708/71-164 від 23.07.2008р. від ВАТ «Сведбанк». Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За нормами ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник зобов'язувався повертати кошти частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишився та сплати процентів. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Судом встановлено, що кредитором повністю виконано зобов'язання перед позичальником [PERSON] шляхом видачі кредитних коштів в сумі 37 800 доларів США згідно заяви на отримання готівки. Однак, відповідач [PERSON] неналежним чином виконувала покладенні на неї умовами кредитного договору зобов'язання в частині своєчасності сплати кредитних платежів, чим було допущено кредитну заборгованість, розрахунок якої та сума відображений у розрахунку боргу. За таких обставин, відповідачем були порушенні умови кредитного договору та норми чинного законодавства, в результаті чого виникла заборгованість, а тому у ПАТ «Альфа Банк» виникло право дострокової вимоги кредитної заборгованості. В силу статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми права щодо предмета спору на власний розсуд. Приймаючи до уваги подану ПАТ «Альфа Банк» заяву від 06.11.2017р. про не підтримання в подальшому позовних вимог про солідарне стягнення кредитної заборгованості із співвідповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] по кредитному договору від 23.07.2008р. №1901/0708/71-164 в зв'язку із добровільною сплатою відповідачами визначеної суми боргу, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог ПАТ «Альфа Банк» про солідарне стягнення кредитної заборгованості із співвідповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] слід відмовити за не підтриманням їх позивачем. Разом з тим, ч. 1 ст. 89 ЦПК України передбачає, що якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. За таких обставин, враховуючи те, що позивач ПАТ «Альфа Банк» не підтримує своїх раніше заявлених позовних вимог через задоволення їх відповідачами, однак при подачі позовної заяви до суду сплатив згідно момеріального ордеру №671300 від 20.07.2015р. судовий збір в сумі 3654 грн., який у поданій заяві від 06.11.2017р. просить стягнути, суд вважає, що із співвідповідачів слід солідарно стягнути на користь ПАТ «Альфа Банк» документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed