Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» звернувся до Суворовського районного суду міста Одеси з позовом\~\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.07.2011 року у розмірі 12 333 гривень 77 копійок . Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 25.07.2011 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 2 400 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складаний між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач умови договору виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не здійснював, у зв'язку з чим станом на 06.11.2017 р. за ним виникла заборгованість у загальній сумі 12 333 гривень 77 копійок . Позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість у сумі 12 333 гривень 77 копійок та судовий збір у сумі 1 600 гривень. В судове засіданні представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. (а.с.32); Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив (а.с.41-42). У звязку з викладеним, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України.\~\~ Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що 25.07.2011 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 2 400 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.8,9); Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.10-24); Згідно до п.п. 2.1.1.5.6 умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за користування, по перерозходу платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. В разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконувати зобов'язання по поверненню кредиту (в тому числі прострочення кредиту та овердрафту), сплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг при порушені клієнтом строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбаченому договором понад 30 днів, зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 25.07.2011 року сума боргу станом на 06.11.2017 року становить у розмірі 12 333 гривень 77 копійок, яка складається з: заборгованість за кредитом 3 172 гривень 85 копійок; заборгованість по процентам за користування кредитом 3 727 гривень 93 копійок; заборгованість за пенею та комісією 4 369 гривень 48 копійок; штраф (фіксована частина) 500 гривень; штраф (процентна складова) 563 гривень 51 копійок (а.с.5-7); Відповідач [PERSON] порушив договірні зобов'язання, та загальний розмір заборгованості становить у розмірі 12 333 гривень 77 копійок. \~Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526, ч.1 ст. 625 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. \~Частиною 1 ст.530 ЦК України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.3 цієї ж статті,\~\~пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. \~Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідач [PERSON] не виконує свої зобовязання за договором кредиту, тому у нього виник обовязок перед позивачем по виплаті суми кредиту у сумі 12 333 гривень 77 копійок. При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.141 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача витрати понесені позивачем за оплату судового збору в розмірі 1 600 гривень (а.с.1). На підставі викладеного, та

Outcome: approved