Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» (далі ПАТ «ВБР») звернулося до суду із вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 01.08.2014 року між відповідачем [PERSON] та позивачем було укладено кредитний договір № IKCASHSTG.245401.001, за умовами якого Банк зобов'язався надати відповідачу [PERSON] на умовах повернення, строковості, платності кредит у розмірі 29870 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 0,001% річних та сплати щомісячної комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 3,2% від суми кредиту договору на термін до 31.07.2017 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязання за вищевказаним договором між позивачем, відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 01.08.2014 року було укладено договір поруки № PX029031.245402.001, відповідно до умов якого боржник та поручитель несуть солідарну відповідальність перед банком за виконання умов укладеного кредитного договору. Відповідно до умов договору позивачем було направлено на адресу відповідачів вимогу із зазначенням невиконаних зобовязань, але вимога відповідачами залишена без задоволення. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та видав відповідачу [PERSON] кредит на підставі заяви останнього та меморіального ордеру № 53022087. Відповідач взяті на себе зобов'язання\~\~та умови кредитного договору\~стосовно своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків не виконав, в наслідок чого станом на 11.01.2016 року має заборгованість на загальну суму\~39258,22 грн., яка складається з наступного: 16113 грн. поточна заборгованість за кредитом, 6831,86 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту, 0,02 грн. поточна заборгованість по процентам за користування за кредитом, 907,89 грн. прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом, 8602,56 грн. заборгованість за комісією, 5465,04 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 1337,85 грн. штраф. Враховуючи, що відповідачі діють як солідарні боржники, позивач просить стягнути з відповідачів солідарно вищевказану суму заборгованості та витрати по справі. 12.07.2016 року позивачем уточнено позовні вимоги, в уточненій заяві зазначено, що відповідачем [PERSON] після звернення позивача до суду здійснено часткове погашення заборгованості, станом на 05.07.2016 року загальна заборгованість відповідача складає 27924,48 грн., яка складається з наступного: 10958,26 грн. поточна заборгованість за кредитом, 2561,97 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту, 0,01 грн. поточна заборгованість по процентам за користування за кредитом, 136,65 грн. - прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом, 955,84 грн. поточна заборгованість за комісією по кредиту, 2867,52 грн. прострочена заборгованість за комісією по кредиту, заборгованість за штрафами та/або пенею за кредитним договором 10444,23 грн., з яких 9106,38 грн. пеня, 1337,85 грн. штраф. Просить стягнути солідарно з відповідачів вказану заборгованість та сплачений судовий збір в сумі 1378 грн. Представником відповідача [PERSON] адвокатом [PERSON] подано заперечення на позов, в якому зазначено, що [PERSON] дійсно уклав з позивачем кредитний договір, а відповідач [PERSON] уклала договір поруки, який діє до повного виконання зобовязань за кредитним договором. [PERSON], не зважаючи на втрату роботи, станом на 19.03.2016 року сплатив в рахунок погашення кредиту 35889,2 грн. Вказана сума визнана позивачем, але позивач чомусь нарахував поточну та прострочену заборгованість за комісією, заборгованість за штрафами та/або пенею. Вважає, що відповідач достроково погасив кредит, сплативши суму, що перевищує сукупну вартість споживчого кредиту на 2434,8 грн. Також вважає, що відсутні підстави для стягнення пені, оскільки відповідач втратив роботу через скорочення штатів. Просить застосувати до пені позовну давність, а також на підставі ч.3 ст.551 ЦК України зменшити розмір неустойки. Вважає, що позивач не надав доказів порушення відповідачем умов кредитного договору, тому просить відмовити у позові, а в разі задоволення позову застосувати до нарахованих пені та штрафу позовну давність. Представник позивача в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляду справи без його участі, просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] позов не визнав, надав пояснення згідно наданих до суду заперечень Відповідач [PERSON] позов не визнала та просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки кредит сплачений в повному обсязі. Заслухавши представника відповідача [PERSON] та відповідача [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи,\~\~суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно\~ст.1050 ЦК України\~наслідками порушення кредитного договору є зобов'язання позичальника сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552 ЦК України\~та проценти відповідно до\~статті 1048 ЦК України. За вимогами \~ст.549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ч.1 ст.553, ч.ч.1,2 ст.554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до\~ст.611 Цивільного кодексу України\~у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1\~ст.627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з нормою\~ст.526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст.\~11,\~27,\~60 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № IKCASHSTG.245401.001 позивач зобов'язався надати відповідачу [PERSON] на умовах повернення, строковості, платності кредит у розмірі 29000 грн. на споживчі потреби та в розмірі 870 грн. на оплату винагороди банку за надання фінансового інструменту зі сплатою відсотків за користування кредитом 0,001% річних та сплати щомісячної комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 3,2% від суми кредиту договору на термін до 31.07.2017 року (пункти 1.1-1.7 договору). Згідно пунктів 2.2, 2.4, 2.9, 3.1.9, 3.1.11, 4.2.1, 4.2.4, 6.1-6.7 договору в якості забезпечення виконання зобовязань за договором виступає договір поруки від 01.08.2014 року, період сплати кредиту, комісії та процентів з 1 по 10 число кожного місяця, починаючи з наступного місяця після дати підписання цього договору, при несплаті кредиту, комісії та процентів у зазначений строк вони вважаються простроченими. Погашення заборгованості позичальника за цим договором здійснюється в наступному порядку: в першу чергу витрати банку, повязані з одержанням виконання по цьому договору, в другу чергу прострочена заборгованість по процентам, в третю чергу прострочена заборгованість за комісією, в четверту чергу нараховані проценти, в пяту чергу нараховані комісії, в шосту чергу прострочена заборгованість за основною сумою боргу, в сьому чергу основна сума боргу, в восьму чергу штрафи, пені та витрати/збитки банку, які виникли при супроводі кредиту. Банк має право достроково стягнути кредит, проценти і комісії, при настанні умов, передбачених п.3.1.11, зокрема, у разі порушення позичальником зобовязань, передбачених умовами даного договору. Позичальник зобовязується здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати нараховані проценти та комісію, виконувати всі свої зобовязання у повному обсязі у строки, передбачені договором, у випадку загрози зриву строків повернення кредиту та процентів за його використання інформувати банк в письмовій формі не пізніше, ніж за 7 календарних днів до дати погашення кредиту та процентів. За порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує позичальнику проценти в розмірі 26% річних від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення, крім того, банк має право нараховувати позичальнику штраф та пеню у разі невиконання чи неналежного виконання умов даного договору. Також судом встановлено, що 01.08.2014 року між позивачем як кредитором, відповідачем [PERSON] як боржником та відповідачем [PERSON] як поручителем укладено договір поруки № PX029031.245402.001, відповідно до умов якого предметом даного договору є надання поручителем поруки перед кредитором за виконання боржником [PERSON] зобовязань за кредитним договором у тому ж розмірі, що і позичальник, включаючи сплату кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Відповідно до пунктів 6 та 8 вказаного договору поруки у випадку невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель зобовязаний виконати зобовязання, зазначені в письмовій вимозі кредитора, на протязі 5 календарних днів з моменту отримання вказаної письмової вимоги. Із заяви на видачу готівки № 435971 від 01.08.2014 року та меморіального ордеру № 53022087 від 01.08.2014 року встановлено, що відповідач [PERSON] отримав в касі банку грошові кошти в сумі 29000 грн. та 870 грн. відповідно. 24.11.2015 року позивачем направлено повідомлення відповідачам [PERSON] та [PERSON] про наявність простроченої заборгованості за кредитом в сумі 33784,55 грн. та запропоновано погасити вказану заборгованість протягом 5 календарних днів з дати одержання повідомлення. Згідно розрахунку станом на 05.07.2016 року відповідач [PERSON] має заборгованість на загальну суму\~ 27924,48 грн., яка складається з наступного: 10958,26 грн. поточна заборгованість за кредитом, 2561,97 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту, 0,01 грн. поточна заборгованість по процентам за користування за кредитом, 136,65 грн. - прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом, 955,84 грн. поточна заборгованість за комісією по кредиту, 2867,52 грн. прострочена заборгованість за комісією по кредиту, заборгованість за штрафами та/або пенею за кредитним договором 10444,23 грн., з яких 9106,38 грн. пеня, 1337,85 грн. штраф. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що між ПАТ «ВБР» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач зобовязався сплачувати кредит, проценти за користування кредитом та комісію за користування кредитом. На забезпечення даного договору банк, відповідач [PERSON] та [PERSON] уклали договір поруки. Також судом встановлено, що відповідачами не виконуються умови кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту, що є підставою для стягнення заборгованості на загальну суму\~ 27924,48 грн. за вищезазначеним кредитним договором з відповідачів в солідарному порядку. Розрахунок в частині заборгованості за кредитом, процентами, комісією за користування кредитом відповідачі не спростували належними та достовірними доказами відповідно до вимог ст.ст.58-60,64 ЦПК України, а тому суд приймає його за основу суми боргу. Клопотання представника відповідача про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до\~ст.256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга\~статті 258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно з ч.3\~ст.267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Звернувшись до суду з даним позовом 15.03.2016 року, позивач просить стягнути з відповідачів пеню в розмірі 5465,04 грн., в ході розгляду справи вимоги щодо стягнення пені були збільшені. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, пеня почала нараховуватися з 14.05.2015 року, що свідчить про те, що позивач звернувся з вимогами про стягнення пені в межах строку позовної давності, тому підстав для застосування положень ч.4 ст.267 ЦК України не має. Крім того, представник відповідача просить на підставі положень ст.551 ЦК України зменшити розмір неустойки. Вказане клопотання також не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачів, розмір неустойки не перевищує розмір збитків, тому відсутні законні підстави для застосування положень ч.3 ст.551 ЦК України. Твердження відповідачів про те, що ними в рахунок погашення заборгованості сплачено 04.03.2016 року кошти в сумі 21200 грн., але позивачем ці кошти не враховані, суд не бере до уваги, оскільки вказані твердження спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме розрахунком заборгованості, з якого вбачається, що 05.03.2016 року банком зараховано кошти в сумі 21200 грн. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідачів в рівних частинах на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1378 грн.

Outcome: approved