Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що відповідно до Кредитного договору №059-04/D0/ПКЛ від 20.08.2004 року [PERSON] 20.08.2004 року, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 15258 Євро строком до 18.08.2006 року, із зустрічним забов'язанням повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В якості виконання зобов'язань за договором кредиту, між ПАТ КБ «ПриватБану» та [PERSON] було укладено Договору поруки від 20.08.2004 року, згідно якого останній поручився за виконання зобов'язань згідно Кредитного договору №059-04/D0/ПКЛ від 20.08.2004 року. Однак, [PERSON] взятого на себе зобов'язання не виконала, у зв'язку з чим, станом на 02.09.2013 року має заборгованість в розмірі 26247,38 Євро - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 02.09.2013 року становить 279797,07грн. Оскільки відповідачі у порушення зазначених норм закону та умов договору зобов'язання за договором кредиту та договором поруки не виконали, просить суд задовольнити позов та винести рішення, яким стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості в розмірі 279797,07грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2797,97грн. Представник позивача Баблюк О.В. в судове засідання не з'явилася. Однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та, просить суд розглянути справу за її відсутності. Представник відповідачів [PERSON] в судове засідання не з'явився. Однак, надав суду заяву, в якій пояснив, що позивачем було пропущено строк позовної давності для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів. А тому просив суд відмовити в задоволенні даного позову, та, розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити. Згідно ст.257 ЦК України позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до п.1 ч.2 ст.257 ЦК України спеціальна позовна давність терміном у один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Судом встановлено, що відповідно до відповідно до Кредитного договору №059-04/D0/ПКЛ від 20.08.2004 року [PERSON] 20.08.2004 року, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 15258 Євро строком до 18.08.2006 року, із зустрічним забов'язанням повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією даного договору. Згідно ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися по порушення свого права або про особу, яка його порушила. Однак, судом встановлено, що представник позивача в судовому засіданні не надала належного доказу, який би підтверджував факт поважності пропуску строку позовної давності звернення до суду за захистом порушеного права, та інших доказів, які б підтверджували обставини, на які посилається представник позивача. Окрім того, представник позивача судових засіданнях не просила поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів. Наведене дає підстави вважати, що в даному випадку сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог На підставі наведеного,

Outcome: dismissed