Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз» (далі - Позивач) звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що правовідносини між Публічним акціонерним товариством «Дніпрогаз» та [PERSON] (далі - Відповідач) оформлювались шляхом укладання відповідного Договору про надання населенню послуг з газопостачання. Однак в порушення зазначених вимог, зобов'язання відповідача виконуються неналежним чином - оплата отриманих послуг здійснюється несвоєчасно та не в повному обсязі, що обумовило виникнення заборгованості за період з 01.01.2012 року по 12.05.2014 року у загальному розмірі 11 600 (одинадцять тисяч шістсот) грн. 85 коп. Позивач зазначає, що 23 вересня 2014 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська судовий наказ, виданий 27 червня 2014 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за заявою Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про стягнення заборгованості за спожитий природний газ із [PERSON] в сумі 11 903 (одинадцять тисяч дев'ятсот три) грн. 27 коп. та судового збору в сумі 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп. було скасовано, у зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду в порядку позовного провадження та просити суд стягнути з відповідача означену заборгованість у розмірі 11 600 (одинадцять тисяч шістсот) грн. 85 коп. та судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. В судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» підтримав позовні вимоги, в обґрунтування своїх вимог, посилався на обставини, що викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме суму заборгованості тільки у розмірі 700 (сімсот) грн. 00 коп., в задоволені в іншій частині позову просила суд відмовити з огляду на неправомірність дій ПАТ «Дніпрогаз» щодо нарахування такої заборгованості не по показникам лічильника, а по кількості осіб, які фактично не проживають за адресою позивача. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Так судом встановлені наступні обставини справи та визначені виниклі відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Дніпрогаз» та [PERSON] укладено Договір про надання населенню послуг з газопостачання, на підставі якого відповідачеві було відкрито особовий рахунок [NUMBER] (а.с.5-14). Відповідно ст. 68 Житлового Кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими тарифами. Аналогічне за своїм змістом положення закріплено й у п.5 ч.2 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідно до якого споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строк, встановлений договором або законом. Безпосередньо відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Правилами надання населенню послуг з газопостачання (далі - Правил), затверджених постановою КМУ № 2246 від 09.12.1999 року. Відповідно до положень Правил послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається з ним відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. Відповідно до приписів п.п. 11, 17 «Правил надання населенню послуг з газопостачання» споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. Судом встановлено, що обрахована позивачем сума заборгованості складається із сум заборгованості за такі календарні періоди: 83 грн. 17 коп. - заборгованість за період споживання відповідачем природного газу протягом календарного 2012 року; 10090 грн. 27 коп. - за період споживання газу протягом календарного 2013 року, а також заборгованість за період споживання газу з 01.01.2014 року по 12.05.2014 року у розмірі 1510 грн. 58 коп. (така сума визначена судом із загальної вартості спожитого відповідачем у 2014 році газу на суму 3947 грн. 08 коп. за відрахуванням суми часткового погашення такої заборгованості на загальну суму 2436 грн. 50 коп. протягом 2014 року), а всього разом 11 600 (одинадцять тисяч шістсот) грн. 85 коп. У судовому засіданні встановлено, що спірна сума заборгованості з якою не погоджується відповідач є сума 10090 грн. 27 коп., яка виникла через обставину демонтажу 23.05.2013 року газового лічильника для проведення експертизи через виявлені порушення споживача у користуванні таким приладом, та нарахування з 23.05.2013 року по 06.12.2013 року заборгованості газопостачальним підприємством, з урахуванням кількості підключених газових приладів, пристроїв, розміру опалювальної площі, кількості осіб, яким надавалися послуги з газопостачання. При цьому сума заборгованості, яка була нарахована позивачем за інші календарні періоди за показаннями лічильника, відповідачем у судовому засіданні вже не оспорювалась. Суд з цього приводу зазначає, що відповідно до вимог п. 3.2.3 Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, що затверджено Наказом Міністерства палива та енергетики України 27.12.2005 N 619 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 січня 2006 р. за N 53/11927) за наявності акта про виявлені порушення або заяви споживача про проведення експертизи лічильника газу газопостачальна (газотранспортна) організація зобов'язана протягом трьох робочих днів у містах та п'яти робочих днів у сільській місцевості від дати реєстрації заяви або акта про виявлені порушення у відповідних журналах реєстрації газопостачальної (газотранспортної) організації демонтувати та відправити лічильник газу на експертизу. Оглядом акту експертизи лічильника газу від 13.06.2013 року за № 428 судом встановлено, що експертиза означеного лічильника була проведена відповідно до вимог Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку газу в побуті від 27.12.2005 р. № 619. Зокрема така експертиза, проведена у складі комісії, за участю представників газопостачальної (газотранспортної) організації та територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології, що повністю кореспондується із нормами п. 3.3.1. вказаного положення. Відповідно до висновків означеного експертного дослідження у зазначеному лічильнику було виявлено: пломби не відповідають вимогам заводу-виробника, відсутні відбитки з тильного боку, форма лицьової поверхні не відповідає заводській, лічильник не придатний до подальшої експлуатації. Відповідно до вимог п. 23. Правил надання населенню послуг з газопостачання відповідальність за збереження і цілість встановлених у споживача лічильників газу та пломб на них несе споживач. Таким чином, суд доходить висновку, що виявлені порушення у лічильнику відповідача в даному випадку мають прямий причинний зв'язок з діями відповідача, яка всупереч вказаному п. 23 Правил надання населенню послуг з газопостачання, не забезпечила цілість встановлених у неї, як споживача, лічильника газу та пломб на ньому. Відповідно до п. 2.2. вказаного Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальній організації внаслідок порушення споживачами природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання в разі навмисного пошкодження лічильника газу, повірочного тавра, цілісності його пломб або дій споживача, що призвели до заниження показань лічильника, розрахунок збитків здійснюється за Нормами з урахуванням кількості підключених газових приладів, пристроїв, розміру опалювальної площі, кількості осіб, яким надавалися послуги з газопостачання, та кількості днів з часу останнього контрольного зняття представником газопостачальної організації показань лічильника газу до дня виявлення порушення, але не більше ніж 6 місяців. Таким чином, суд вважає, що ПАТ «Дніпрогаз» правомірно здійснив обчислення збитків за спірний період, яке здійснюється за нормами з урахуванням кількості підключених газових приладів, пристроїв, розміру опалювальної площі, кількості осіб, яким надавалися послуги з газопостачання. Стосовно заперечень відповідача, що таке нарахування заборгованості проводилось виходячи з кількості 3 (трьох осіб), в той час як за адресою розташування газових приладів мешкає лише вона, суд не бере до уваги з огляду на наступне. Відповідно до вимог п. 28 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19.12.1999 року № 2246, та п. 7 Типового договору про надання послуг з газопостачання, затвердженого постановою НКРЕ від 14.01.2000 року №1 та зареєстрованого Мін'юстом України 01.02.2000 року за №57/4278, споживач зобов'язаний у разі відсутності лічильника газу не пізніше ніж у десятиденний термін з моменту настання змін повідомити газопостачальника про зміну кількості осіб, яким надаються послуги з газопостачання, перерахунок розміру плати за фактично надані послуги з газопостачання не проводиться. Суд зазначає, що докази підтверджуючі факт звернення відповідача до публічного акціонерного товариства ПАТ «Дніпрогаз» з будь - якими заявами щодо його відсутності за місцем реєстрації, а також членів його сім'ї суду не надані, та у матеріалах справи відсутні. Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до змісту ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання відповідача на необізнаність законодавства України суд не може взяти до уваги, адже відповідно до вимог ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності Таким чином, суд доходить висновку, що всупереч вказаним умовам договору про надання послуг з газопостачання та вищенаведеним вимогам матеріального закону, відповідачем порушувався порядок та строки оплати у період з 01.01.2012 року по 12.05.2014 року, внаслідок чого за нею утворилась заборгованість в розмірі 11 600 (одинадцять тисяч шістсот) грн. 85 коп., яка складається з: 83 грн. 17 коп. - заборгованість за період споживання відповідачем природного газу протягом календарного 2012 року; 10090 грн. 27 коп. - за період споживання газу протягом календарного 2013 року, а також заборгованість за період споживання газу з 01.01.2014 року по 12.05.2014 року у розмірі 1510 грн. 58 коп. Згідно статті 610 Цивільного Кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ч.1 ст. 625 Цивільного Кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, та такими, що ґрунтуються на законі, у зв'язку з чим слід стягнути з відповідача на користь позивача ПАТ «Дніпрогаз» суму боргу за надані послуги з газопостачання за період з 01.01.2012 року по 12.05.2014 року у зальному розмірі 11 600 (одинадцять тисяч шістсот) грн. 85 коп. Також на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, що були ним понесені, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved