Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк (далі - ПАТ КБ) «ПРАВЕКС-БАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованостіза кредитним договором в сумі 1 733 973 грн 80 коп., а також судових витрат, пов'язаних зі зверненням до суду. В обґрунтування позову посилається на те, що [PERSON] (далі- Позичальник, Відповідач-1) не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором №6326-147/07Р від 30 жовтня 2007 року укладеним між нею та АКБ «ПРАВЕКС-БАНК» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК»), за яким позивач надав відповідачу на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання кредит в сумі 52 000 доларів США у розмірі на умовах, визначених цим Договором, а Позичальник зобов'язався прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути (погасити) кредит, а також сплати проценти за користування кредитом, комісії, неустойки та інших платежів у порядку, на умовах та в строки, визначенні цим Договором. Одночасно із укладенням даного кредитного договору та з метою забезпечення вимог Банку, 30 жовтня 2007 року між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК») та відповідачем [PERSON] (далі - Поручитель, Відповідач -2) було укладено Договір поруки №6326-147/07Р, згідно якого поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Банком за виконання умов основного зобов'язання всім належним йому майном та грошовими коштами. За період користування кредитними коштами Позичальником здійсненні часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте до теперішнього часу заборгованість в повному обсязі не погашена, що є підставою стягнення вказаної заборгованості у судовому порядку. 29 березня 2018 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідачів було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 08 год 30 хв 19 квітня 2018 року. Направлено відповідачам копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Запропоновано відповідачам подати до суду відзиви на позов в установлений строк. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив. Запропоновано відповідачам подати до суду в установлений законодавством строк заперечення, в яких викласти свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій просив суд справу розглянути в його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце слухання справи була повідомлена належним чином та у встановлений законом строк і порядок, про що свідчить оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, просив справу розглянути в його відсутність. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 30 жовтня 2007 року між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК»), та [PERSON] був укладений договір № 6326-147/07Р (далі - Кредитний договір). Згідно з п.п. 1.1., Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит в іноземній валюті на загальну суму 52 000 доларів США для споживчих цілей, а також з метою оплати страхових платежів згідно з договорами страхування нерухомого майна. Згідно з п.п. 1.2., кредит надавається Позичальникові строком з 30 жовтня 2007 р. по 30 жовтня 2028 р. зі сплатою 11, 3 % річних. Свої зобов'язання за Договором Банк виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу-1 кредитні кошти. Відповідно до умов Договору [PERSON] зобов'язалася у встановлений договором строк повернути кредитні кошти і сплатити проценти за користування ними. Сплату кредиту та процентів за користування кредитом Відповідач-1 повинен був здійснювати на умовах і в порядку п. п. 4.1., 4.2., 4.3. Договору. Позичальник ухиляється від взятих на себе зобов'язань по сплаті кредитних платежів та відсотків за користування кредитом, згідно розрахунку, наданого позивачем, сума заборгованості [PERSON] за Кредитним договором станом на 15 грудня 2017 року становить 62 50 (шістдесят дві тисячі п'ятсот два) долара США 66 центів, що еквівалентно 1 733 973 грн 80 коп. (за курсом НБУ на 06 лютого 2018 року 1 долар США = 27, 7424 грн) , яка складається із: суми кредиту - 39 228, 00 доларів США; суми відсотків - 23 274, 66 доларів США. Підстав піддавати сумніву розрахунок позивача у суду немає. Крім цього, судом встановлено, що за договором поруки №6326-147/07Р від 30 жовтня 2007 року [PERSON] (надалі - Відповідач - 2) зобов'язався солідарно відповідати перед Банком за виконання умов основного зобов'язання. Відповідно до ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до норм ст. ст. 553, 554, 558 ЦК за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Поручитель має право на оплату послуг, наданих ним боржникові. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Під час судового розгляду даної справи позивачем були надані належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження своїх позовних вимог, на підставі яких судом встановлені обставини та факти, що обґрунтовують вказані вимоги. Відповідач [PERSON]позов визнав, таке визнання позову відповідачем не суперечить закону не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідач [PERSON]всупереч вимог ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог позивача не надала. Доводи позивача, викладені в позові, відповідачами і матеріалами справи не спростовуються. За таких обставин справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв'язку з чим суд стягує з відповідачів судовий збір на користь позивача. На підставі кредитного договору №6326-147/07Р від 30 жовтня 2007 року, договору поруки №6326-147/07Р від 30 жовтня 2007 року, ст. ст. 526, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved