Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» 14 березня 2018 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 17 березня 2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 25 жовтня 2016 року [PERSON] померла. Спадкоємцем після смерті позичальника [PERSON] є [PERSON]. 29 жовтня 2017 року до спадкоємця направлено лист-претензію, однак з боку [PERSON] не виконано вимог позивача. Станом на 25 жовтня 2016 року заборгованість позичальника перед банком становить 13\~961,75 гривень, яка складається з: тіла кредиту у розмірі 8\~877,23 грн., нарахованих процентів за користування кредитом в розмірі 5\~034,52 грн., пені у розмірі 50,00 грн. Оскільки, відповідач добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач змушений був звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 13\~961,75 грн. та судові витрати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2018 року відкрито спрощене провадження у цивільній справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2018 року прийнято до провадження цивільну справу та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У визначений строк від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов. Суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 13\~ст. 7 ЦПК України. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 17 березня 2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 25 жовтня 2016 року [PERSON] померла. Спадкоємцем після смерті позичальника [PERSON] є [PERSON]. 29 жовтня 2017 року до спадкоємця направлено лист-претензію, однак з боку [PERSON] не виконано вимог позивача (а.с. 56). Станом на 25 жовтня 2016 року заборгованість позичальника перед банком становить 13\~961,75 гривень, яка складається з: тіла кредиту у розмірі 8\~877,23 грн., нарахованих процентів за користування кредитом в розмірі 5\~034,52 грн., пені у розмірі 50,00 грн. Згідно статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України. Оскільки зі смертю боржника зобов'язання по поверненню заборгованості за кредитними зобовязаннями включаються до складу спадщини, то підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємця. Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості в розмірі 13\~961,75 грн. Крім того, згідно положень статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати в сумі 1\~762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved