Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк\~Приватбанк\~звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.12.2013 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10.12.2013 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 1500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, то банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4, 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, на що відповідач при укладанні договору про надання банківських послуг дав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому Тарифами банку, які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг. Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.2.9. Відповідно до п.2.1.1.5.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку позичальник зобовязаний виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+ 5 % від суми позову. У порушення умов договору відповідач зобов'язання належним чином не виконував та станом на 20.10.2016 року має заборгованість у розмірі 35901,39 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 4388,83 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 26626,78 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 2700,00 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова)\~- 1685,78 грн.. Просить стягнути з відповідача 35 901,39 грн. заборгованості по кредитному договору та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав письмові заперечення (а.с.71-76) та пояснив, що строк позовної давності по пені встановлений 50 років. Крім того, строк дії картки до останнього дня 09.2017 року, тому строк позовної давності при зверненні з позовом банком дотриманий. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, надав письмові заперечення (а.с.48-50) та пояснив, що вважає позов необгрунтованим, оскільки надані розрахунки суперечать умовам кредитного договору. Крім того, вважає, що позовна вимога в частині стягнення штрафних санкцій не підлягає задоволенню, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.ст.610,\~611 ЦК України\~порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1\~ст.634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Встановлено, що 10.12.2013 року між позивачем і [PERSON] укладений кредитний договір № б/н від 10.12.2013 року, згідно умов якого банк надав відповідачеві кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним і банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.7). Відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором та не сплачує кредит і відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого станом на 20.10.2016 року утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 35901,39 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 4388,83 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 26626,78 грн.; заборгованість за комісію за користування кредитом - 2700 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова)\~- 1685,78 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.5-6), а також випискою по рахунку (а.с.77-80). Представником відповідача наданий розрахунок не спростовано та клопотання про призначення судово-економічної експертизи не заявлено. Відповідно до\~ст.256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, згідно ч.4 ст.267 ЦПК України є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч.2\~ст.258 ЦК України\~до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Статтею 549 ЦК України\~визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою, тому з відповідача стягненню підлягає пеня в межах останніх 12 місяців перед зверненням позивача до суду в розмірі 1 100 грн.. Щодо стягнення штрафів, то, враховуючи дату внесення останнього платежу та дату звернення позивача з позовом до суду 28.10.2016 року, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк спеціальної позовної давності та позовна вимога в частині стягнення штрафів задоволенню не підлягає. При цьому, пунктом 1.1.7.31. Умов та правил надання батьківських послуг визначено, що строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів становлять 50 років. Однак, Умови та правила надання банківських послуг не підписані відповідачем. Крім того, позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б свідчили про те, що при підписанні сторонами кредитного договору діяли Умови надання кредиту у редакції, що передбачала збільшення строку позовної давності, тому суд приходить до висновку, що укладеним між сторонами договором не передбачено збільшення строку позовної давності по вимогах про стягнення неустойки за невиконання кредитного зобовязання. Таким чином, наявні підстави для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором б/н від 10.12.2013 року у розмірі 32 115,61 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом\~- 4388,83 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом\~- 26 626,78 грн., заборгованість за пенею та комісією\~- 1100 грн.. Відповідно до ч.1\~ст.88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. \~

Outcome: partial