Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» (далі за текстом - Банк) звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 24 вересня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] укладено договір № б/н, згідно умов якого останньому був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 6000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. [PERSON] в період дії кредитного договору не дотримувався його умов, внаслідок чого станом на 30 квітня 2016 року в нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 37717 грн. 53 коп., з яких: 5935 грн. 14 коп. - заборгованість за кредитом, 26998 грн. 22 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 2750 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією, 250,00грн. - штраф (фіксована частина), 1784 грн. 17 коп. - штраф (процентна складова). Посилаючись на неналежне виконання відповідачем кредитних зобов'язань, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 37717 грн. 53 коп., а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача Сафір Ф.О. не з'явився, надав суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та письмових заперечень проти позову не надавав. Враховуючи умови, встановлені ч.1 ст.224 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 вересня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ Комерційний Банк «Приватбанк», та відповідачем [PERSON] укладено Договір № б/н , згідно умов якого [PERSON] був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 6000 гривні 00 копійок на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого перед позивачем відповідно до умов кредитного договору станом на 30 квітня 2016 року в нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 37717 грн. 53 коп., з яких: 5935 грн. 14 коп. - заборгованість за кредитом, 26998 грн. 22 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 2750 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією, 250,00грн. - штраф (фіксована частина), 1784 грн. 17 коп. - штраф (процентна складова). В обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором позивач надав відповідний розрахунок, правильність якого була перевірена судом підчас розгляду справи. Розрахунок заборгованості відповідає умовам договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, що передбачено ст. 611 ЦК України. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Таким чином, за змістом статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, одночасне застосування штрафу та пені за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003 цс 15. Натомість, умовами вище зазначеного кредитного договору передбачена пеня як вид цивільно-правової відповідальності за виникнення прострочених зобов'язань за даним договором, а також сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором. Тобто, в даному випадку має місце одночасне застосування штрафу та пені за одне й те саме правопорушення - строків виконання грошових зобов'язань, що суперечить положенням ст. 61 Конституції України, та є підставою для відмови в позові в частині стягнення з відповідача штрафів. В іншій частині суд знаходить позовні вимоги банка обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial