Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 6663,70 гривень та судові витрати по справі в розмірі 243,60 гривень (а.с.3). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору №001-15407-210711 від 21 липня 2011 року (далі - договір) Банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття карткового рахунку [NUMBER], випуску та надання відповідачу платіжної картки та ПІН-коду до неї, та встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5000 (п'ять тисяч) гривень. Відповідач взяв на себе зобов'язання щомісячно у встановлені договором строки здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією. В обумовлені Договором строки позичальник своїх зобов'язань по поверненню кредиту не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість, в сумі 6663,70 гривень. По теперішній час відповідач кредитну заборгованість не погасив, в зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про причини неявки суду не сповістив, та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 липня 2011 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір №001-15407-210711, за умовами якого Банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття карткового рахунку [NUMBER], випуску та надання відповідачу платіжної картки та ПІН-коду до неї, та встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5000 (п'ять тисяч) гривень (а.с.5-6). Позичальник в свою чергу взяв на себе зобов'язання щомісячно у встановлені договором строки здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією. В силу ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В обумовлені строки позичальник своїх зобов'язань по поверненню кредиту не виконує, чим порушує умови кредитного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 25.09.2014 року в сумі 6663,70 грн. (а.с.4). Згідно ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, та у встановлений строк (термін) його виконання. Згідно п.1 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, враховуючи, що відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, суд приходить до висновку, що вимоги позивача, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved