Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач порушує свої зобов'язання за кредитним договором №001-28101-260911 від 26.09.2011 року, в зв'язку з чим станом на 25.01.2014 року утворилась заборгованість в сумі 5701,41 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, зазначивши в позовній заяві клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, в якому також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не подавав. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, врахувавши заяву представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 26.09.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №№001-28101-260911, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти в сумі 6777,10 грн., на придбання певного майна/послуг, на умовах визначених договором. Відповідно до п.п. 2.3 вказаного договору за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 0,01% в рік. А також згідно умов договору за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 1,95% в місяць. Строк повернення кредиту - 25.09.2012 року. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредит в сумі 6777,10 грн., що підтверджується меморіальним ордером №34113102 від 27.09.2011 року та рахунок-фактурою №ФЧ-3016 від 26.09.2011 року. Зі свого боку, відповідач [PERSON] отримав у своє розпоряджання майно, що підтверджується накладною №ФЧ-45068 від 26.09.2011 року. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших виплат, передбачених договором. Станом на 25.01.2014 року відповідач не виконав належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованості. Встановлено, що [PERSON] був повідомлений про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів ТОВ «КБ «Дельта», однак кредитна заборгованість погашена не була. Отже, станом на 25.01.2014 року за відповідачем по укладеному з позивачем кредитному договору №001-28101-260911 від 26.09.2011 року рахується заборгованість на загальну суму 5701,41 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту 4511,90 грн.; заборгованість за відсотками в сумі 0,16 грн.; заборгованість за комісіями в сумі 1189,35 грн. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ЦК України (Позика). Встановлено, що відповідач порушив свої зобов'язання за кредитним договором №001-28101-260911 від 26.09.2011 року, в зв'язку з чим станом на 25.01.2014 року утворилась заборгованість в сумі 5701,41 грн., яка не погашена відповідачем. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин та враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved