Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство БМ Банк звернулося до [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого посилалося на те, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 24/81/220413 від 22 квітня 2013 року відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 125 000 гривень зі сплатою 24,01% річних на придбання автомобіля на первинному ринку, з терміном остаточного повернення кредиту 21.04.2020 року. Відповідач відповідно до умов кредитного договору свої зобовязання не виконувала належним чином, у звязку з чим виникла заборгованість. Враховуючи вищезазначені обставини ПАТ БМ Банк звернулося до суду з позовом в якому просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору в розмірі 146\~ 309,43 грн. та судові витрати понесені позивачем по даній справі. Представник позивача надав суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі, зазначив, що позов підтримує, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином за адресою її місця реєстрації (а. с. 19, 21, 24, 25-26, 37), про причини неявки суд не повідомила, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог [PERSON] 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що між ПАТ БМ Банк та [PERSON] було укладено кредитний договір №24/81/220413 від 22 квітня 2013 року відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 125 000 гривень на умовах викладених у договорі, на придбання автомобіля на первинному ринку, що підтверджується ксерокопією кредитного договору (а.с.7-13) дослідженою у судовому засіданні. Також судом встановлено, що відповідач свої зобовязання за кредитним договором в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків за використання кредиту не виконала, у звязку з чим станом на 09 січня 2015 року виникла заборгованість, яка становить 146 309,43 гривень, яка складається з строкової суми заборгованості по кредиту 107\~ 015,74 гривень, простроченої суми заборгованості по тілу кредиту 15\~ 598,17 гривень, строкової заборгованості по процентам 517,90 гривень, простроченої суми заборгованості по процентам 18\~ 686,61 гривень, пені подвійна облікова ставка НБУ 4\~ 491,01 гривень, що підтверджуються розрахунком заборгованості по кредитному договору наданим позивачем (а.с. 5,6). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладеного між сторонами кредитного договору. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п.п. 5.1.2 та 3.4 кредитного договору, відповідач зобовязався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені даним договором терміни, а також виконати інші свої зобовязання згідно умов даного договору. Ст.ст. 525,526 ЦК України встановлено, що зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). А згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим до виконання. Взяті на себе зобовязання по поверненню кредиту та сплаті процентів в строки, що передбачає п.п. 5.1.2, 3.4 кредитного договору, відповідач належним чином не виконує. Згідно з п.п. 5.1.5., 9.3 кредитного договору, позивач має право вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів, штрафних санкцій та інших платежів, що передбачені даним договором, а також відшкодування збитків, завданих позивачу внаслідок невиконання або неналежного виконання відповідачем умов даного договору, а відповідач зобовязаний на першу вимогу повернути позивачу суму заборгованості за кредитним договором, що залишилась, сплатити проценти, штрафи, а також відшкодовувати збитки, завдані позивачу у випадку, якщо відповідач порушує графік погашення, встановлений даним договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачає наслідки порушення договору позичальником, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплаті процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 8.1 кредитного договору, при порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів за користування коштами, відповідач додатково сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу. Статтею 610 та ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання в строк, встановлений договором. За ч. 1 ст. 549 та ч. 1 ст. 550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Згідно з вимогами ст. 1050 та ст. 625 ЦК України відповідач повинен сплатити банку заборгованість за кредитним договором з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Таким чином, оцінюючі докази, досліджені у судовому засіданні під час розгляду справи в їх сукупності, суд вважає необхідним позовні вимоги публічного акціонерного товариства БМ Банк задовольнити у повному обсязі. Оскільки позовні вимоги публічного акціонерного товариства БМ Банк задоволені, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору (державного мита) при зверненні до суду з позовною заявою у розмірі 1463,09 грн., що підтверджується платіжне доручення про сплату. На підставі викладеного,

Outcome: approved