Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції, [PERSON] про скасування постанов про накладення арешту та звільнення майна з під-арештів. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 05.01.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № CSIPGK00000022, відповідно до умов якого Банк надав [PERSON] кредит в розмірі 25340 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.01.2027 року. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали Договір іпотеки № CSIPGK00000022, відповідно до умов якого [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 46,10 кв.м., житловою площею 30,70 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. В результаті неналежного виконання умов кредитного договору, 02.09.2009 року Придніпровським районним судом м. Черкаси винесено рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 46,10 кв.м., житловою площею 30,70 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк». Однак виконати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.09.2009 року не виявляється можливим, оскільки існують обтяження Придніпровського ВДВС Черкаського міського управління юстиції. Постановою Придніпровського ВДВС Черкаського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА 962379 від 10.11.2009 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS], що належить на праві приватної власності [PERSON] Постановою Придніпровського ВДВС Черкаського міського управління юстиції про відкриття провадження ВП 20139150 від 05.07.2010 року накладено арешт на все майно [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження. Вказує, що з даними постановами державного виконавця Придніпровського ВДВС Черкаського міського управління юстиції Банк не погоджується та вважає їх неправомірними. Статтею 7 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб. Відповідно до ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» право іпотеки виникає з моменту укладення договору. Вказує, що вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» мають вищий преорітет, так як договір іпотеки укладено 05.01.2007 року, а постанови про накладення арешту та заборони відчуження винесені 10.11.2009 року та 05.07.2010 року. Крім того, заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк» не погашена. Отже державний виконавець не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями. Відповідно до п. 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 9 Закону України «Про іпотеку» відчуження предмета іпотеки здійснюється виключно на підставі згоди іпотекодержателя. Вказує, що ПАТ КБ «Приватбанк» такої згоди не надавав. Пунктом 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення майна з під-арешту. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у незавершеного виконавчого провадження арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 15. п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права; відновлення становища, яке існувало до порушення, тощо. А тому, просить скасувати: - постанову Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції від 10.11.2009 року № АА 962379 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження; - постанову Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції ВП № 20139150 від 05.07.2010 року про відкриття виконавчого провадження в частині накладення арешту на майно боржника - квартиру [ADDRESS]. Ухвалою занесеною до журналу судових засідань до участі у справі в якості співвідповідачів залучено Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», Кредитну спілку «Фенікс Черкаси». В судовому засіданні представник позивача, за довіреністю Васьковський Р.М., позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] та представники відповідачів - Придніпровського ВДВС Черкаського міського управління юстиції, Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Кредитної спілки «Фенікс Черкаси» не з'явилися, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про день, час та місце судового засідання були повідомлені в установленому законом порядку. Суд, заслухавши пояснення представника позивача - Васьковського Р.М., дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 05.01.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № CSIPGK00000022, відповідно до умов якого Банк надав [PERSON] кредит в розмірі 25340 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.01.2027 року. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № CSIPGK00000022 від 05.01.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 05.01.2007 року було укладено Договір іпотеки № CSIPGK00000022, відповідно до умов якого [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 46,10 кв.м., житловою площею 30,70 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.09.2009 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CSIPGK00000022 від 05.01.2007 року в розмірі 186284 грн. 25 коп. звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS]. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що 10.11.2009 року державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Ліннік О.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], а саме: на квартиру [ADDRESS] та заборонено здійснювати її відчуження. 05.07.2010 року головним державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Ліннік О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 10139150, якою одночасно було накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] та заборонено здійснювати його відчуження. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що пріоритет права іпотеки у ПАТ КБ «ПриватБанк» за Договором іпотеки № CSIPGK00000022 від 05.01.2007 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] виник з моменту реєстрації вказаного договору в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, а саме 05.01.2007 року, а постанови державних виконавців Придніпровського ВДВС Черкаського міського управління юстиції від 10.11.2009 року та 05.07.2010 року, якими було накладено арешт на майно [PERSON], в тому числі і на квартиру [ADDRESS], були винесені після укладення Договору іпотеки [ADDRESS], тому в даному випадку переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок спірного нерухомого майна належить ПАТ КБ «ПриватБанк». Враховуючи, що позивач - ПАТ КБ «ПриватБанк» не може реалізувати дане право та звернути стягнення на предмет іпотеки згідно рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.09.2009 року через існуючі арешти майна боржника - [PERSON], накладені постановами державних виконавців Придніпровського ВДВС Черкаського міського управління юстиції від 10.11.2009 року та 05.07.2010 року, його права, які є порушеними, - підлягають захисту в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved