Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі позивач, або ПАТ) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору у сумі 22603,69 грн., стягнення судового збору у сумі 1218 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.11.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач отримав кредит в розмірі 3300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, у результаті чого станом на 30 вересня 2015 року має прострочену заборгованість за кредитом на загальну суму 22603,69 грн. У звязку з цим, просить позовні вимоги задовольнити в повному обємі. До судового засідання представник позивача не прибув, надав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, від отримання судового виклику відмовився, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим конвертом з відповідною відміткою, що згідно до положень ч.8 ст. 76 ЦПК України, розцінюється судом як належне повідомлення відповідача. На підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача постановити заочне рішення. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини. 02.11.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач отримав кредит в розмірі 3300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник зобовязався повернути позивачу суму кредиту, відсотків, винагороди, відповідно до заяви, Умов та правил надання банківських послуг, з якими він був ознайомлений під підпис. Проте, станом на 30 вересня 2015 року відповідач, згідно наданого банком розрахунку, який суд перевірив та вважає правильним, має заборгованість 22603,69 грн., що складається з наступного: 7323,98 грн. заборгованість за кредитом; 12177 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 1550 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1052,56 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Оскільки, у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, щомісячних погашень кредиту не здійснював, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом та суду надані докази, що підтверджують існування вказаної заборгованості, тому суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягає задоволенню, оскільки підтверджується відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved