Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку у рамках зарплатного проекту №0272042166БН/2013-05 від 27.05.2013, згідно з яким відповідачу відкрито лінію з лімітом не більше 4000,00 грн. зі сплатою щомісяця відсотків за користування кредитом із розрахунку 36,00 % річних, з кінцевою датою погашення 30 квітня 2015 року. Однак, відповідач умови договору виконувала неналежним чином, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором станом на 30.03.2018 становить 4955,03 гривень, яка складається з: 2335,19 гривень заборгованість за процентами за період з 30.09.2014 року по 23.11.2017 року; 607,45 грн. пеня за прострочення сплати відсотків за період з 03.04.2017 року по 29.03.2018 року; 162,37 грн. - 3% за прострочення сплати основного боргу за період з 30.03.2015 року по 23.11.2017 року; 134,20 грн. 3% за прострочення сплати відсотків за період з 30.03.2015 року по 29.03.2018 року; 1055,82 грн. втрати від інфляції за прострочення сплати основного боргу за період з 01.04.2015 року по 02.11.2017 року; 660,00 грн. втрати від інфляції за прострочення сплати відсотків за період з 01.04.2015 року по 28.02.2018 року. Просив стягнути з відповідача заборгованість у зазначеному вище розмірі та судові витрати у розмірі 1762,00 гривень. Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначено, що представник не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином рекомендованими листами із повідомленнями. Однак, на адресу суду повернулися конверти із судовими повістками з відміткою поштового відділення на конвертах «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про відмову відповідача від отримання судових повісток на поштовому відділенні. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомила, відзив не надала. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надавала. За таких обставин, судом у судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів на підставі статей 280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. 27.05.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку у рамках зарплатного проекту №0272042166БН/2013-05 від 27.05.2013, згідно з яким відповідачу відкрито лінію з лімітом не більше 4000,00 грн. зі сплатою щомісяця відсотків за користування кредитом із розрахунку 36,00 % річних, з кінцевою датою погашення 30 квітня 2015 року. Як передбачено п. 6.1.1 Кредитного договору позивач має право вимагати від відповідача дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом у разі не виконання останнім будь-яких умов кредитного договору. Відповідач зобовязаний у разі надіслання позивачем вимоги відповідачу про дострокове повернення кредиту, погасити не пізніше терміну, зазначеного у такій вимозі позивача, усю існуючу на день такого погашення заборгованість за кредитом та за процентами за користування кредитом (п. 7.2.1 Кредитного договору). Згідно з п.п. 9.1, 9.2 кредитного договору відповідач сплачує пеню за кожний день прострочки повернення кредиту або сплати процентів за кредитом, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Встановлення в кредитному договорі обовязку сплачувати проценти за користування кредитом та наявність обовязку у позичальника сплачувати банку неустойку (пеню) за несвоєчасне виконання грошових зобовязань не виключає сплату сум 3% річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, враховуючи, що проценти, встановлені в Кредитному договорі, стосується плати за користування кредитними коштами, неустойка (пеня) є видом забезпечення виконання зобовязань, а ч.2 ст. 625 ЦК України, встановлює проценти лише на випадок прострочення виконання грошових зобовязань, тобто є мірою відповідальності за порушення грошового зобовязання. У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за вказаним договором, її заборгованість перед позивачем станом на 30.03.2018 становить 4955,03 гривень, яка складається з: 2335,19 гривень заборгованість за процентами за період з 30.09.2014 року по 23.11.2017 року; 607,45 грн. пеня за прострочення сплати відсотків за період з 03.04.2017 року по 29.03.2018 року; 162,37 грн. - 3% за прострочення сплати основного боргу за період з 30.03.2015 року по 23.11.2017 року; 134,20 грн. 3% за прострочення сплати відсотків за період з 30.03.2015 року по 29.03.2018 року; 1055,82 грн. втрати від інфляції за прострочення сплати основного боргу за період з 01.04.2015 року по 02.11.2017 року; 660,00 грн. втрати від інфляції за прострочення сплати відсотків за період з 01.04.2015 року по 28.02.2018 року, що також підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України зобов'язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк. Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання). При цьому, за вимогами статті 611 цього Кодексу, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. На порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, кредит та проценти за користування кредитом у визначений договором строк не повернула, у звязку із чим в позивача наявні підстави вимагати виконання умов договору із застосуванням встановленим цим договором правових наслідків його неналежного виконання. За таких обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що суд задовольняє позов в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved