Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 27243 грн. 82 коп. та судові витрати, а також стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] 1000 грн. Свої вимоги позивач мотивував тим, що[PERSON] згідно кредитного договору № б/н від 25 жовтня 2007 року, отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5600 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідач виконує свої зобов'язання за договором щодо повернення кредитних коштів неналежним чином, утворилась заборгованість за договором, яка станом на 28 лютого 2015 року складає 28243грн. 82 коп., з яких: 5043 грн. 14 коп. - заборгованість за кредитом, 21379 грн. 55 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500,0 грн. - штрафу (фіксована частина), 1321 грн. 13 коп. - штрафу (процентна складова). Позивач просив суд стягнути з[PERSON] суму заборгованості у розмірі27243 грн. 82 коп. та судові витрати. Також, у відповідності до договору поруки № 02/ДЗ від 15 серпня 2014 року, укладеного між позивачем та [PERSON] кредитний договір між ПАТ КБ «ПриватБанк» та[PERSON] забезпечено порукою у розмірі 1000 грн., які позивач просив стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON]на його користь. Від представника позивача до судового засідання надійшла заява про слухання справи за його відсутності, та надано згоду на винесення заочного рішення у справі. Відповідачі в судове засідання не з'явились будучи належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 25 жовтня 2007 року на підставі письмової заяви між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір, згідно якого відповідачем отримано кредит у розмірі 5600 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3 % на місяць (а.с. 8-14). Свою згоду з умовами договору, Умовами та правилами,тарифами, [PERSON]висловив у заяві, яку власноручно підписав. Відповідач свої зобов'язання за договором щодо повернення кредитних коштів не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним кредитним договором, яка станом на 28 лютого 2015 року, згідно доданого до справи розрахунку (а.с. 6-7), становить 28243грн. 82 коп., з яких: 5043 грн. 14 коп. - заборгованість за кредитом, 21379 грн. 55 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500,0 грн. - штрафу (фіксована частина), 1321 грн. 13 коп. - штрафу (процентна складова). Зобов'язання позичальника, що випливають з кредитного договору, були забезпечені шляхом укладення з [PERSON] договору поруки № 02/ДЗ від 15.08.2014 року, що обмежується сумою 1000 грн. (а.с. 15-16). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Боржник зобов'язаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини боргу позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. З такого вимоги банку до відповідачів про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає розподілу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved