Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») звернулось з позовом [PERSON], вказавши, що 14.11.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір № 008-07505-141111, за яким позивач випустив та надав відповідачеві платіжну карту, відкрив кредиту лінію на суму 30000 гривень з лімітом на день укладення договору у 8000 гривень та можливістю його зміни, а відповідач у свою чергу зобов'язалась щомісячними платежами здійснювати погашення заборгованості за кредитом, сплачувати проценти та інші платежі відповідно до умов договору. Відповідач умови договору не виконав, грошові кошти в установленому порядку не повернув, тому позивач просить стягнути заборгованість у сумі 30357,04 гривень, з яких 9591,49 гривень заборгованість по кредиту, 10257,99 гривень заборгованість по простроченому кредиту, 10507,99 заборгованість по відсоткам. Позивач представника у судове засідання не направив, в позовній заяві представником заявлено про розгляд справи за відсутності позивача на підставі наданих доказів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, вказуючи, що не знімала усі суми коштів, які зазначені в розрахунку, крім того, в розрахунку не враховані усі сплати, які вона здійснювала для погашення кредиту. Також з липня 2014 року, коли у неї закінчився термін дії карки, вона не могла погашати кредит. Просила у позові відмовити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні вказала, що представником позивача, який підписав та подав позов, не надано документів, які підтверджують його повноваження на вчинення таких дій, оскільки в ПАТ «Дельта Банк» було введено тимчасову адміністрацію до 02 вересня 2015 року, а після цього часу позивачем не надано будь-яких документів на підтвердження наявності підстав для звернення з позовом. Просила у позові відмовити. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. 14.11.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений договір № 008-07505-141111 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної карки та обслуговування платіжної картки. Відповідно до договору ПАТ «Дельта Банк» відкриває [PERSON] поточний рахунок [NUMBER], випускає та надає в користування платіжну картку, здійснює обслуговування. Також ПАТ «Дельта Банк» за цим договором надає [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 30000 гривень та на день укладення договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 8000 гривень, перегляд якого в подальшому може здійснюватись банком самостійно. Кредитування здійснюється протягом 364 календарних днів. Моментом надання кредиту є день здійснення операції за допомогою картки. Відповідно до п. 3.6, 3.8 договору [PERSON] зобов'язалась щомісячно здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу. Факт укладення договору, отримання платіжної картки та її фактичне використання відповідачем не оспорювався. Відповідно до розрахунку (а.с. 3) [PERSON] знімала з картки кошти в сумі 7000 гривень 24.02.2012 року, 6000 гривень 03.10.2012 року, 5500 гривень 28.01.2013 року, 5000 гривень 28.05.2013 року, 2000 гривень 27.08.2013 року, 900 гривень 24.10.2013 року, 5000 гривень 11.10.2013 року, 1200 гривень 2711.2013 року, 1000 гривень 22.01.2014 року, 920 гривень 10.02.2014 року та 800 гривень 24.03.2014 року, а всього за період дії платіжної картки, яка як вказала відповідач діяла до липня 2014 року, нею було знято 35320 гривень. Відповідно до наданих відповідачем квитанцій на підтвердження сплати заборгованості за договором [PERSON] здійснювала погашення заборгованості за договором. При порівняльному аналізі розрахунку заборгованості позивача та квитанцій, наданих відповідачем, судом не знайдено розбіжностей у сумах, які були сплачені [PERSON] з сумами, які були зараховані на поточний рахунок з урахування комісії у 10 гривень, яка передбачена тарифами (а.с. 5 зворот) та про стягнення якої зазначено у квитанціях. Таким чином посилання відповідача на те, що банком не були враховані усі суми, які вона спрямовувала на погашення заборгованості, спростовані дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, наданими обома сторонами. Статті 10, 60 ЦПК України вказують, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Між тим відповідачем не доведено те, що нею знімалися не усі суми коштів, зазначені в розрахунку, а також те, що вона не мала змоги після закінчення строку дії картки погашати заборгованість за договором. Так, як вказала відповідач про здійснені на поточному рахунку операції вона повідомлялась за допомогою смс-повідомлень. Водночас відповідач вказала, що вона не зверталась письмово ані до ПАТ «Дельта Банк», ані до правоохоронних органів з приводу зняття з належної їй платіжної картки грошових коштів сторонніми особами. Також [PERSON] не надано доказів того, що вона зверталась до ПАТ «Дельта Банк» з приводу неможливості поповнення поточного рахунку після закінчення строку дії картки у липні 2014 року. За розрахунком позивача станом 18.06.2015 року існує заборгованість в загальній сумі 30357,04 гривень, з яких 9591,49 гривень тіло кредиту, 10257,99 гривень прострочене тіло кредиту, 10507,56 гривень нараховані відсотки. Правильність здійснених нарахувань відповідно до розрахунку відповідачем не оспорювалась. При вирішенні спору суд виходить з такого. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вказує ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, суд дійшов висновку, що у [PERSON] виникло зобов'язання з належного виконання умов договору та повернення кредитних коштів разом з відсотками. Оцінюючи заперечення представника відповідача щодо відсутності у особи, яка підписала та подала позовну заяву відповідних повноважень суд не може погодитись з такими висновками у зв'язку з наступним. Так, відповідно до ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452 від 23.02.2012 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Усі або частина повноважень Фонду, визначені цим Законом, можуть бути делеговані одній або кільком уповноваженим особам Фонду. Відповідно до ст. 36 ч. 1 Закону України № 4452 з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Як вказує ст. 37 Закону України № 4452 Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема, вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду. Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду. На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Наявність у представника сторони у цивільному процесі повноважень на здійснення певних процесуальних дій визначаються судом на час вчинення таких дій. Позовну заяву подано 16 липня 2015 року представником ПАТ «Дельта Банк» Духота І.В., який діяв на підставі довіреності від 18.05.2015 року, виданої уповноваженою особою ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» Кадировим В.В. на строк до 02.09.2015 року, якою передбачені відповідні повноваження щодо підписання та подання позовних заяви та інших заяв від імені ПАТ «Дельта Банк» Відповідно до прес-релізу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, розміщеному на сайті ФГВФО (http://www.fg.gov.ua) 03.03.2015 року на підставі постанови Національного банку України про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних ФГВФО запроваджено тимчасову адміністрацію і розпочато процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку. Тимчасову адміністрацію запроваджено на строк 3 місяці з 03.03.2015 року по 02.06.2015 року. Надалі виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 147 від 03.08.2015 року про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації до 02.10.2015 року включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. до 02.10.2015 року включно. Відповідно до постанови Правління НБУ від 02.10.2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» виконавчою дирекцією ФГВФО прийняте рішення від 02.10.2015 року про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку. Призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк» Кадирову В.В. терміном на 2 роки з 05.10.2015 року по 04.10.2015 року включно. Уся вищевказана інформація, а також інформація про реквізити накопичувального рахунку АТ «Дельта Банк», який використовується для безготівкового погашення кредитної заборгованості у національній валюті через інші банки, розміщена на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та є загальнодоступною, в тому числі без будь-яких перешкод з нею мала можливість ознайомитись і відповідач. Зважаючи на вищевикладене, у суду не має підстав для сумнівів щодо наявності у особи, яка підписала та подала позовну заяву, а також заяву про розгляд справи за відсутності ПАТ «Дельта Банк», відповідних повноважень. Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та підтверджені належними доказами, натомість як відповідач ґрунтовність своїх заперечень не довела, у зв'язку з чим суд вбачає підстави для задоволення заявлених вимог. У відповідності до ст. 88 ч. 3 ЦПК України, оскільки позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави в сумі, передбаченої Законом України «Про судовий збір» № 3674 від 08.07.2011 року на час розгляду справи судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved