Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії- Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за іпотечним договором в розмірі 63\~832,32 гривень та судовий збір в сумі 1 600 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до умов іпотечного кредитного договору № 4645 від 06 липня 2007 року Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 70 700,00 гривень зі сплатою 15% річних за користування кредитом впродовж 240 місяців. Зобов'язання відповідача за договором №4645 забезпечені Договором поруки №4645 від 06 липня 2007 року, згідно з яким поручителем є [PERSON]. По теперішній час відповідач свої зобовязання не виконав, кредитну заборгованість не погасив, в звязку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Згідно з частиною 2\~статті 158 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.\~ Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 21). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, був повідомлений про розгляд справи належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення повістки. Про причини неявки суду не повідомив та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, була повідомлена про розгляд справи належним чином, шляхом розміщення виклику до суду на офіційному сайті Марїнського районного суду Донецької області. Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, відповідно до умов іпотечного кредитного договору №4645 від 06 липня 2007 року Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 70 700,00 гривень зі сплатою 15% річних за користування кредитом, з терміном остаточного погашення не впродовж 240 місяців (а.с.12-18). Зобов'язання відповідача за договором №4645 забезпечені Договором поруки №4645 від 06 липня 2007 року, згідно з яким поручителем є [PERSON]. В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, та у встановлений строк (термін) його виконання. В обумовлені кредитним договором строки [PERSON] своїх зобовязань по поверненню кредиту і сплаті процентів не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості за іпотечним договором сума боргу станом на 11 квітня 2017 року становить 63832,32 гри., з яких 42 456,18 грн. - заборгованості за основним боргом, 16 386,14 грн. - відсотків за користування кредитом, 4 257,11 грн. - інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості. 732,89 грн. - 3% річних прострочених сум заборгованості.(а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, враховуючи, що відповідач не виконує належним чином свої зобовязання, відповідно до умов кредитного договору, суд приходить до висновку, що вимоги позивача, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved