Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося в суд з вищенаведеним позовом, стверджуючи, що згідно договору б/н від 25.02.2008 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою 22,8% річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак відповідач порушив умови договору та не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, а тому станом на 31.12.2014 року має прострочену заборгованість в розмірі 13503 грн. 65 коп. Оскільки рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.09.2011 року з відповідача вирішено стягнути 6094 грн. 74коп., а тому різниця становить 8029 грн. 36 коп. Банк просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Таким чином суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. 25.02.2008 року [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» уклали договір б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. (а.с.11). При укладенні даного договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Підписавши дану заяву, відповідач підтвердив свою згоду на те, що разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком договір. Відповідно до п.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. П.9.12 Умови та правил надання банківських послуг передбачає, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонговується на такий же термін. П.6.5, 6.6 Умов та правил надання банківських послуг зазначає, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, а у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту Договір містить положення, які регулюють порядок та умови погашення кредиту, заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісій за користування кредитом та інших платежів. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як встановлено в судовому засіданні, свої зобов'язання за кредитним договором Банк виконав в повному обсязі, надавши відповідачу, [PERSON], кредитні кошти в розмірі 2000,00 грн. в порядку, передбаченому договором від 25.02.2008 року. Оскільки відповідач належним чином не виконував свої обов'язки за кредитним договором, 08.09.2011 року Калуським міськрайонний судом Івано-Франківської області було постановлено рішення по справі №2-1170/11, за яким з [PERSON]. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» вирішено стягнути 6094грн. 74коп. заборгованості за кредитом (а.с.6). Однак відповідач в подальшому не виконував договірні зобов'язання, а тому станом на 31.05.2014 року виникла заборгованість в сумі 13503грн. 65коп, з яких 3510 грн. 08 коп. - заборгованість за кредитом, 6667 грн. 47 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 3326 грн. 10 коп. - заборгованість з комісії за користування кредитом, 250грн.00коп. - штраф (фіксована частина), 370 грн. 45коп. - штраф (процентна складова), Оскільки рішенням суду було вирішено стягнути з відповідача 6094 грн. 74 коп., то сума заборгованості, яка підлягає стягненню, становить 8029 грн. 36 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 7-10). Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.1050 ч.2, 1054 ч.2 наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Таким чином суд приходить до висновку, що оскільки умови кредитного договору відповідачем не виконувалися належним чином, тому з нього слід стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 8029 (вісім тисяч двадцять дев'ять) гривень 36 копійок. Як вбачається з платіжного доручення (а.с.1), банком при подачі позову до суду сплачено 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору, тому на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» дані судові витрати. На підставі наведеного, ст.ст.509, 526, 527, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved