Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі Банк) звернулось до суду із зазначеним позовом та просило зняти арешт з нерухомого майна, що є предметом іпотеки, накладений постановою про відкриття виконавчого провадження (ВП № 24625964) від 24.02.2011 Новозаводським ВДВС ЧМУЮ про що свідчить запис в єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна № 10870787 від 24.02.2011 року та постановою про відкриття виконавчого провадження (ВП № 24775244/7) від 28.02.2011 Новозаводським ВДВС ЧМУЮ про що свідчить запис в єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна № 10886501 від 28.02.2011 року. В обґрунтування вимог посилається на те, що 20.12.2007 між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір відновлюваної кредитної лінії , відповідно до умов якого банк надав кредит на суму 596000 грн. строком до 19.12.2017. З метою забезпечення належного виконання умов кредитного договору між сторонами було укладено договір іпотеки нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS]. 20.12.2007 відомості про предмет іпотеки були внесені до Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна. 13.02.2018 на засіданні кредитного комітету Банку вирішено надати [PERSON] дозвіл на добровільну реалізацію іпотечного майна, проте на іпотечне майно, заставодержателем якого являється позивач, державним виконавцем накладено арешти в інтересах інших стягувачів. Наявність арешту унеможливлює задоволення вимог кредитора за рахунок заставленого майна. Ухвалою 13.03.2018 року відкрито провадження по справі та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 13.04.2018 в якості співвідповідачів залучено ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». В судовому засідання представник позивача позов підтримав посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача [PERSON] позов визнав, посилаючись на викладені у відзиві обставини. Вказав на неможливість реалізацію предмета іпотеки при наявності накладеного арешту державним виконавцем по виконавчим провадженням, які на даний час завершені. Просив покласти судові витрати на [PERSON] Представник відповідача ПАТ «Райффайзен банк Аваль», в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та послався на розсуд суду при прийнятті рішення. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в судове засідання не з»явилось, повідомлене про час та місце розгулу справи належним чином. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Так судом встановлено, що 20 грудня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір відновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит споживач потреби в cyмі 596000,00 гривень строком до 19 грудня 2017 року ( а.с.7-11). З метою забезпечення належного виконання [PERSON] своїх зобов'язань за Кредитним договором, 20.12.2007 між Банком та Позичальником був укладений іпотечний договір, посвідчений 20 грудня 2007 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Красногором О.В. i зареєстровано в peєстрі за №5933, за яким іпотекодавець [PERSON] передав в іпотеку, а іпотекодержатель ВАТ «Державний ощадний банк України» прийняв в іпотеку нерухоме майно, а саме чотирьохкімнатну квартиру [ADDRESS], житловою площею 52,0 кв.м, загальною площею 100,7 кв.м. з всіма невід'ємними при належностям( а.с. 14-16). 20.12.2007 відомості про Предмет іпотеки були внесені до Державного реєстру іпотек та до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна ( а.с. 14-16). Заочним рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 09 березня 2010 року за позовом першого заступника прокурора міста Чернігова в інтересах держави в ocoбi Банку до Позичальника про стягнення заборгованості за Кредитним договором задоволено та стягнуто з [PERSON] боргу в poзмірі 622 490,00 гривень. Виконавчий документ, виданий на виконання рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 березня 2010 року про примусове виконання виконавчого листа знаходиться на виконанні Новозаводському відділі державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції Чернігівської області. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єкту нерухомого майна вбачається, що на все нерухоме майно відповідача накладено арешт, зокрема: постановою про відкриття виконавчого провадження (ВП № 24625964) від 24.02.2011 Новозаводським ВДВС ЧМУЮ, запис в єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 10870787 від 24.02.2011 та постановою про відкриття виконавчого провадження (ВП № 24775244/7) від 28.02.2011 Новозаводським ВДВС ЧМУЮ, запис в єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 10886501 від 28.02.2011 року ( а.с. 14-16). Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП № 24775244/7) від 28.02.2011 старшого державного виконавця Новозаводського ВДВС ЧМУЮ, відкрито провадження з виконання виконавчого листа № 2-2663/09, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в сумі 311136,25 грн. та накладено арешт на все майно, що належить [PERSON]( а.с. 43). Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 03.03.2018 було замінено сторону виконавчого провадження- стягувача по цивільній справі № 2-2663/09 на його правонаступника ПАТ «Райффайзен банк Аваль» ( а.с. 50-51). Постановою державного виконавця Новозаводського ВДВС м. Чернігова ГТУЮ у Чернігівській області виконавчий лист № 2-2663/09 від 02.02.2010, повернуто стягувачу відповідно до п. 7, п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» ( а.с. 69). Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП № 24625964) від 24.02.2011 головного державного виконавця Новозаводського ВДВС ЧМУЮ, відкрито провадження з виконання виконавчого листа № 2-3061/09, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» 55126,99 доларів США, заборонено відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику в межах суми боргу (а.с. 56). Постановою державного виконавця Новозаводського ВДВС м. Чернігова ГТУЮ у Чернігівській області виконавчий лист № 2-2663/09 від 02.02.2010, повернуто стягувачу відповідно до п. 7, п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» ( а.с. 69). Постановою державного виконавця Новозаводського ВДВС м. Чернігова ГТУЮ у Чернігівській області виконавчий лист № 2-3061/09 від 26.03.2010, повернуто стягувачу відповідно до п. 7, п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» ( а.с. 70). Відповідно до ч.1 ст. 575 ЦК України Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Положенням ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», за якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За змістом ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача- іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно пріоритетом, який визначається в порядку, встановленого цим Законом. Статтею 14 вказаного Закону, встановлено, що якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованим обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно з ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Отже, зважаючи на черговість реєстрації обтяжень, позивач як обтяжувач з вищим пріоритетом, встановленим ЗУ «Про іпотеку», володіє переважним та першочерговим правом на отримання задоволення своїх вимог щодо одного й того ж нерухомого майна. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. На підставі вище викладеного, суд дійшов до висновку про те, що на даний момент існує арешт іпотечного майна ПАТ «Державний ощадний банк України» , накладений відповідно до постанов про відкриття виконавчого провадження ВП № 24625964 від 24.02.2011 та ВП № 24775244/7 від 28.02.2011 Новозаводського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції, виконавчі листи № 2-3061/09 та № 2-3061/09, повернуті стягувачу та не перебувають на виконанні у виконавчій службі. Наявність накладеного арешту на майно, що перебуває в іпотеці позивача, перешкоджає останньому в реалізації свого переважного права на задоволення своїх вимог за рахунок іпотеки. Таким чином, позов ПАТ «Державний ощадний банк України» підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають відшкодуванню позивачеві за рахунок відповідача [PERSON]

Outcome: approved