Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09 жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № K2XRRВ80725208 (надалі - Договір). Згідно умов Договору відповідачу надано кредит в розмірі 22 907 грн. 22 коп. строком на тридцять шість місяців та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте, відповідач свої зобов'язання перед позивачем не виконує і станом на 19 травня 2014 року має заборгованість в сумі - 25 189 грн. 00 коп., яку позивач просить стягнути. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку, регламентованому ч. 9 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий Кур'єр» від 16 вересня 2014 року про виклик в судове засідання відповідача, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, у судовому засіданні достовірно встановлено, що 09 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено Кредитно-заставний договір, який складається з Заяви позичальника № K2XRRВ80725208, Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 5-15). Так, згідно умов Договору та на підставі заяви відповідача позивач надав останньому кредит у сумі 22 907 грн. 22 коп., строком на тридцять шість місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно п.п. 2.4.2.2.2, 2.4.2.2.3 Умов і правил надання банківських послуг відповідач зобов'язався погашати заборгованість по кредиту та процентах за його використання на умовах передбачених даним Договором. Крім того, згідно умов п. 7 Заяви відповідач зобов'язався погашати заборгованість по кредиту та процентах за його використання починаючи з 16 по 20 число кожного місяця у сумі 637 грн. 51 коп., а з 21 серпня 2014 року у сумі 1 004 грн. 03 коп. Також, при підписанні заяви відповідач підтвердив, що йому було надано всю інформацію про умови Договору, а також підтвердив ознайомлення та згоду з Умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 5). Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином. Однак, [PERSON] не виконав зобов'язань визначених Договором, порушив умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п. 1.5.20 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні відповідачем строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбачених даним Договором, більше ніж на 30 днів відповідач повинен сплатити позивачу штраф у розмірі 500 грн. 00 коп.+5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. Таким чином, у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за Договором станом на 19 травня 2014 року сума заборгованості з боку відповідача становила 25 189 грн. 00 коп. та складається з: заборгованості за кредитом в сумі - 22 907 грн. 22 коп.; заборгованості по процентах в сумі - 15 грн. 65 коп.; заборгованості по пені - 590 грн. 46 коп.; штрафу - 1 675 грн. 67 коп., що підтверджується наданими позивачем розрахунками (а.с. 4), перевіреними у судовому засіданні. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, а тому суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованість на загальну суму 25 189 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 251 грн. 89 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 625, 634, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved