Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (надалі «Позивач», «ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі «Відповідач») про стягнення з [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (код ЄДРПОУ 09807856) заборгованості за Кредитним договором № 1-018/08 від 05.08.2008 року у розмірі 85 208,90 грн. 13 квітня 2016 року представником Позивача подано до суду клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника. Позовні вимоги представник Позивача підтримувала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON], в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими конвертами з кореспонденцією суду, які направлялися на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання Відповідача та повернулися на адресу суду з відміткою поштового органу «за закінченням терміну зберігання». Частиною 4 статті 169 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, виходячи зі змісту частини 4 статті 169 та частини1 статті 224 ЦПК України, а також того, що Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, зважаючи на заяву Позивача, в якій він не заперечував проти винесення заочного рішення, з огляду на подання Позивачем достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 05 серпня 2008 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» (Банк) та громадянином [PERSON] (Позичальник) було укладено Договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 1-018/08 (надалі також «Договір»). Віповідно до умов кредитного договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії №1-018/08 від 05.08.2008 року та Додаткової угоди №1 від 11.06.2010 року до Договору №1-018/08 від 05.08.2008 року про відкриття відновлювальної кредитної лінії Банк надав Позичальнику в тимчасове користування та на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності кредитні ресурси шляхом відкриття кредитної лінії з розміром кредитного ліміту в сумі 12 000 гривень зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі процентних ставок, передбаченого 4.1,4.1.1,4.1.2 даного Договору, а Позичальник зобов»язувався повністю повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії Кредитні ресурси в строк до 04.06.2010 року і сплатити проценти за користування Кредитними ресурсами в розмірі та у строки встановлені цим Договором. Відповідно до п.7.3, Кредитний договір набуває чинності з моменту першої видачі кредитних ресурсів і діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов»язань. Відповідно до п.4.5 Кредитного договору, процентна ставка за користування кредитними ресурсами може бути змінена банком в односторонньому порядку. Відповідно до п.4.3 Кредитного договору, сплата процентів проводиться в день нарахування процентів шляхом списання Банком без окремого розпорядження Позичальника відповідної суми грошових коштів з картрахунку Позичальника, у тому числі за рахунок встановленого цим договором кредитного ліміту. Відповідно до п.6.1 Кредитного договору встановлено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів і/або сплати відсотків, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 1% річних від простроченої суми за кожний день прострочення, згідно п.6.2 за ненадання Позичальником Банку у встановлені цим договором строки будь-яких документів, обов»язок надання яких передбачений цим кредитним договором, а також неповідомлення Позичальником Банку про факти, зазначені у п.5.7 цього договору, Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 10% від загальної суми отриманих кредитних ресурсів. 05 серпня 2008 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» (Банк) та громадянином [PERSON] (Позичальник) було укладено Договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 1-018/08 (надалі також «Договір»). Віповідно до умов кредитного договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії №1-018/08 від 05.08.2008 року та Додаткової угоди №1 від 11.06.2010 року до Договору №1-018/08 від 05.08.2008 року про відкриття відновлювальної кредитної лінії Банк надав Позичальнику в тимчасове користування та на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності кредитні ресурси шляхом відкриття кредитної лінії з розміром кредитного ліміту в сумі 12 000 гривень зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі процентних ставок, передбаченого 4.1,4.1.1,4.1.2 даного Договору, а Позичальник зобов»язувався повністю повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії Кредитні ресурси в строк до 04.06.2010 року і сплатити проценти за користування Кредитними ресурсами в розмірі та у строки встановлені цим Договором. Як підтверджується матеріалами справи та не спростовано Відповідачем, Банк в повному обсязі виконав зобовязання, визначені в Договорі про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 1-018/08 та Додатковій Угоді № 1 від 11.06. 2010 року, надавши Позичальнику [PERSON] кредитні кошти, що підтверджується розрахунком загальної суми заборгованості по Договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 1-018/08 (а.с. 9-10). Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобовязань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як зазначив представник Позивача в позовній заяві, незважаючи на взяті на себе за Договором зобов'язання, Відповідач не виконував їх належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи Розрахунком загальної суми заборгованості по Договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 1-018/08 (а.с. 9-10). Доказів, які б спростовували проведений Позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вищевказаним Договором Відповідачем суду не надано, як і не надано доказів виконання зобовязань за Договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 1-018/08 належним чином, в повному обсязі та у встановлені строки. Відтак, відповідно до розрахунку загальної суми заборгованості по Договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 1-018/08 від 05.08.2008 року (а.с. 9-10) заборгованість Відповідача станом на час розгляду справи становить 85 208,90 грн. Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідачем в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобовязання, визначеного Договором. Враховуючи вищевказані положення закону, а також факт неналежного виконання [PERSON] зобовязань за Договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 1-018/08 від 05 серпня 2008 року, Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з громадянина [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (код ЄДРПОУ 09807856) заборгованості за Кредитним договором № 1-018/08 від 05.08.2008 року у розмірі 85 208 (вісімдесят п»ять тисяч двісті вісім тисяч гривень) 90 копійок. Проаналізувавши матеріали справи, положення Договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 1-018/08 від 05 серпня 2008 року, враховуючи вимоги чинного законодавства України, Суд дійшов висновку про те, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача заборгованості за Договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 1-018/08 від 05 серпня 2008 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки наявні в матеріалах справи докази підтверджують наявність заборгованості за даним Договором у зазначеному розмірі. Відповідно до частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищезазначене, Суд дійшов висновку про необхідність стягнення з Відповідача на користь Позивача витрат по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1, 197 ЦПК України,

Outcome: approved