Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк» звернулося в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи тим, що відповідно до укладеного між сторонами договору про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії №8112641769ГМ/2014-02 від 07.02.2014 року позивач відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом в сумі не більше 4 000.00 грн., строком до 28.02.2017 року, для проведення операцій з використанням платіжних карток за поточним (картковим) рахунком відповідача №8112641769 у філії позивача у м. Львові, відкритим відповідно до кредитного договору. Позивач повністю виконав свої зобов'язання перед відповідачем, проте остання, всупереч умовам договору, не сплачує позивачу проценти за користування кредитними коштами, нарахованими з 18.10.2014 року. Станом на 08.12.2015 року прострочена заборгованість відповідача за кредитним договором становить 6 016,03 грн., в тому числі 3 979,64 грн. боргу з повернення кредиту, 1 635,78 грн. боргу по оплаті процентів за користування кредитом, 19,19 грн. пені за прострочення повернення кредиту, 381,42 грн. пені за прострочення сплати процентів, які позивач просить стягнути, а також судовій витрати по справі. Представник позивача Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк» в судове засідання не з'явився, однак в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялася належним чином. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 07.02.2014 року між публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено Договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії №8112641769ГМ/2014-02. Після реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 23.04.2014 року, виданого 23.04.2014 року Виконавчим комітетом Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Відповідно до п.п. 2.1, 2.4, 2.6 кредитного договору банк відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом в сумі не більше 4 000.00 грн., строком до 28.02.2017 року, для проведення операцій з використанням платіжних карток за поточним (картковим) рахунком відповідача №8112641769 у філії позивача у м. Львові, відкритим відповідно до кредитного договору. Згідно п. 5.2 кредитного договору банк зобов'язався надати відповідачу кредит шляхом дебетування карткового рахунку понад суму коштів, наявних на картковому рахунку на суму, що відповідає розміру платежів в межах встановленого кредитним договором ліміту. Як передбачено п. 2.7, п.п. 4.2.14, п. 4.2 кредитного договору відповідач зобов'язалася щомісячно сплачувати позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 36% річних не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані. Позивач повністю виконав свої зобов'язання перед відповідачем за кредитним договором шодо надання кредиту, що підтверджується довідкою про рух коштів по картковому рахунку за період з 07.02.2014 року по 08.12.2015 року. В порушення умов кредитного договору відповідач не сплачує позивачу проценти за користування кредитними коштами, нарахованими з 18.10.2014 року. Окрім цього, Організація (ТЗОВ «ТМ «БАРВІНОК») більше дванадцяти місяців не здійснює зарахування заробітної плати відповідача на картковий рахунок, що підтверджується довідкою по картковому рахунку. Відповідно до п.п. 4.3.3 кредитного договору позивач має право вимагати від відповідача дострокового повернення кредиту та слати процентів за користування кредитом в разі невиконання останнім будь-яких умов кредитного договору, а також у разі, якщо протягом двох календарних місяців Організація не проводить зарахування зарплати відповідача на картковий рахунок. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 08.12.2015 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором в розмірі 6 016,03 грн., в тому числі 3 979,64 грн. боргу з повернення кредиту, 1 635,78 грн. боргу по оплаті процентів за користування кредитом, 19,19 грн. пені за прострочення повернення кредиту, 381,42 грн. пені за прострочення сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст.530 ЦК України). Із статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та враховуючи факт невиконання відповідачем умов договору про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії №8112641769ГМ/2014-02 від 07.02.2014 року, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення останньою майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення із [PERSON] в користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 6 016,03 грн. В силу ст.88 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, підлягають стягненню з відповідача в користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved