Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» звернулось в суд з позовом до [PERSON] в якому просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] (ІПН [NUMBER], адреса: [ADDRESS]), за кредитним договором № 02-01/МК/2007-980 від 18.12.2007 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (вул. Артема, будинок 15, м. Київ, Україна, 04053, МФО 380764, код ЄДРПОУ 20025456) та [PERSON], у розмірі 137772 гривні 19 копійок, з яких: · залишок по кредиту - 99757 гривень 21 копійка, · заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, в тому числі прострочена - 24075 гривень 95 копійок, · пеня за прострочення сплати кредиту - 2841 гривня 82 копійки, · штраф згідно п. 9.2 Кредитного договору - 11097 гривень 21 копійка, а також судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1377 гривень 72 копійки, звернути стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно - нежитлова будівля за адресою: [ADDRESS], загальною площею 197,1 кв.м., шляхом надання Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра» права продажу з застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», без згоди [PERSON], з наданням всіх повноважень продавця (в тому числі: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно, право подання документів до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Житомирській області (10014, м. Житомир, майдан Соборний, 1) та отримання документів, що стосується реєстрації дублікатів правовстановлюючих документів, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав на нерухоме майно, отримувати дублікат технічного паспорту в бюро технічної інвентаризації, здійснювати нотаріальні дії як продавець), необхідних для здійснення такого продажу за ціною не нижчою ніж буде встановлена у звіті про проведення незалежної оцінки суб?єкта оціночної діяльності. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та пояснила, що Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» надало відповідачу кредит в розмірі 114000 гривень для купівлі нерухомості. Забезпеченням виконання умов погашення кредиту виступала іпотека нежитлової будівлі загальною площею 197,1 км.м. за адресою: [ADDRESS]. Відповідач умови кредитного договору не виконав і станом на 15.07.2014 року допустив заборгованість в розмірі 137772 гривні 19 копійок, з яких: · залишок по кредиту - 99757 гривень 21 копійка, · заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, в тому числі прострочена - 24075 гривень 95 копійок, · пеня за прострочення сплати кредиту - 2841 гривня 82 копійки, · штраф згідно п. 9.2 Кредитного договору - 11097 гривень 21 копійка. За таких обставин просить позов задовольнити в повному обсязі та погодилась на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. У зв'язку з цим справа розглядається за правилами ст. ст. 224-233 ЦПК України. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статей 7, 12, 33, 35, 38, 39 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. У разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. У разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи - іпотекодавця іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Протягом тридцятиденного строку з дня отримання такого повідомлення особа, яка має зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, вправі письмово повідомити іпотекодержателя про свій намір купити предмет іпотеки. З дня отримання іпотекодержателем цього повідомлення вказана особа набуває переважне право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя. Якщо таких повідомлень надійшло декілька, право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя належить особі, яка має вищий пріоритет своїх зареєстрованих прав чи вимог. Якщо особа, яка висловила намір придбати предмет іпотеки, ухиляється або з інших причин не вчиняє дій до укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки з іпотекодержателем протягом 5 днів після закінчення вказаного вище тридцятиденного строку, вона втрачає право на придбання предмета іпотеки. Це право переходить до інших осіб, які висловили намір придбати предмет іпотеки, відповідно до пріоритету їх прав і вимог. Якщо особи, які мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, не висловили наміру його придбати, іпотекодержатель вправі продати предмет іпотеки будь-якій іншій особі на власний розсуд. Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Розподіл коштів від продажу предмета іпотеки між іпотекодержателем та іншими особами, що мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, здійснюється відповідно до встановленого пріоритету та розміру цих прав чи вимог. Решта коштів повертається іпотекодавцю. Іпотекодержатель, який реалізував предмет іпотеки, надсилає іпотекодавцю, боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, та іншим іпотекодержателям звіт про розподіл коштів від продажу предмета іпотеки. Іпотекодавець і боржник, якщо він є відмінним від іпотекодавця, мають право виконати основне зобов'язання протягом тридцятиденного строку, вказаного в частині першій цієї статті, згідно з умовами та з наслідками, встановленими статтею 42 цього Закону. Договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Судом встановлено, що 18 грудня 2007 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», яке було перейменоване у Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (а.с. 33), був укладений кредитний договір № 02-01/МК/2007-980 (а.с. 6-12). Відповідно до умов цього договору банк зобов?язувався надати відповідачу кредит в розмірі 114000 гривень до 15 грудня 2022 року із сплатою коштів за користування кредитом 18,9% річних, а відповідач зобов?язувався зомісячно погашати отриманий ним кредит та сплачувати відсотки за користування коштами. Згідно графіку (а.с. 9-12) відповідач на погашення кредиту повинен був сплачувати щомісячно 1930 гривень. Вищевказана сума кредиту була надана відповідачу 18 грудня 2007 року, що підтверджується заявою на видачу готівки (а.с. 25). Вищевказані документи свідчать про те, що між сторонами склались договірні відносини з надання кредиту, які регулюються § 1 та §2 глави 71 Цивільного кодексу України. Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Також в частині 1 статті 1049 зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Цим нормам відповідають положення пунктів 9.1, 9.2 Кредитного договору відповідно до яких за прострочення строків сплати відсотків, та погашення суми кредиту відповідач повинен сплатити пеню у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов?язань за кожень день прострочення та штраф в розмірі 5% від суми заборгованості. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 26-29) відповідач вимоги кредитного договору у встановлений строк не виконував та в повному обсязі не погашав заборгованість по кредиту. Станом на 15 липня 2014 року він допустив заборгованість у розмірі 137772 гривні 19 копійок, з яких: · залишок по кредиту - 99757 гривень 21 копійка, · заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, в тому числі прострочена - 24075 гривень 95 копійок, · пеня за прострочення сплати кредиту - 2841 гривня 82 копійки, · штраф - 11097 гривень 21 копійка. Забезпеченням виконання відповідачем умов Кредитного договору виступала іпотека нежитлової будівлі загальною площею 197,1 км.м. за адресою: [ADDRESS], яка належить відповідачу на праві власності (а.с. 13-22). Відповідно до умов договору іпотеки (пункти 5.1. - 5.5.) позивач має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання чи неналежного виконання умов Кредитного договору. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється на підставі: · рішення суду; · виконавчого напису нотаріуса; · домовленості сторін на передачу права власності на предмет іпотеки; · продажу предмету іпотеки будь-якій особі у порядку встановленому ст. 38 ЗУ «Про іпотеку». Оскільки відповідач умови кредитного договору в повному обсязі не виконав та допустив заборгованість із сплати кредиту, то суд звертає стягнення на заставлене нерухоме майно шляхом надання Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра» права продажу з застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», без згоди [PERSON], з наданням всіх повноважень продавця (в тому числі: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно, право подання документів до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Житомирській області (10014, м. Житомир, майдан Соборний, 1) та отримання документів, що стосується реєстрації дублікатів правовстановлюючих документів, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав на нерухоме майно, отримувати дублікат технічного паспорту в бюро технічної інвентаризації, здійснювати нотаріальні дії як продавець), необхідних для здійснення такого продажу за ціною не нижчою ніж буде встановлена у звіті про проведення незалежної оцінки суб?єкта оціночної діяльності. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і враховує, що відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 1377 гривень 72 копійки. Цей судовий збір суд стягує шляхом звернення стягнення на вищевказане майно. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved