Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», яке є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта» (далі за текстом - Банк) звернулося до суду з зазначеною позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором на загальну суму 8014,00 грн., а також судовий збір у розмірі 243,60 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між позивачем і відповідачкою 05 березня 1988 року був укладений кредитний договір № 001-15194-081112 (далі - Кредитний договір) на загальну суму 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту. Відповідно до умов зазначеного договору Банк надав, а [PERSON] отримала кредит в сумі 5000,00 грн. Відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 03.01.2014р. в останньої перед позивачем виникла заборгованість по кредиту, простроченому кредиту, відсоткам, комісіям на загальну суму 8014,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки, оскільки остання ухиляється від добровільного погашення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, у разі неявки відповідачки в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялася належним чином, однак до суду не з'являлася, клопотання про розгляд справи у її відсутність не подавала, про причини неявки також не повідомляла. Враховуючи вказані факти, згоду позивача, що викладена у його письмовій заяві, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, судом, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню із наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов'язального права, пов'язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов'язків по поверненню кредитних коштів кредитору, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що між Банком (а.с. 15, 16) та [PERSON] (а.с. 12-13) 08 листопада 2012 року був укладений кредитний договір № 001-15194-081112 на підставі якого позивач передав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку відповідачці (а.с. 5), відповідно до якого Кредитор зобов'язався передати обумовлену кредитним договором суму на платіжну картку та надав її Позичальнику, а Позичальник отримав обумовлену кредитним договором суму грошей на платіжній картці та зобов'язався повернути одержану суму кредиту та своєчасно сплачувати відсотки за користування ним, а також інші платежі, обумовлені кредитним договором. З умовами надання платіжної картки та тарифами на обслуговування платіжних карток «Нова Готівочка Старт» відповідачка ознайомлена (а.с. 6). Відповідно до анкет позичальника [PERSON] отримала платіжну картку «Нова Готівочка Старт», кредитний ліміт якої складає 5000,00 грн. (а.с. 7). В порушення умов договору відповідачка взяті на себе зобов'язання не виконувала, внаслідок чого в неї виникла заборгованість перед Банком, яка, згідно розрахунку, наданого позивачем, правильність якого перевірена судом, станом на 03.01.2014р. з урахуванням заборгованості по кредиту, простроченого кредиту, відсотків, комісії, пені склала загальну суму 8464,00 грн. (а.с. 14). Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і встановлений строк відповідно до умов договору та вимогою закону. Згідно, ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В силу ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк чи інший фінансовий заклад зобов'язані видати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит, та сплатити проценти. Однак, всупереч умовам договору та вимог чинного законодавства відповідачка належним чином свої зобов'язання по поверненню кредиту не виконала та не здійснювала повернення кредиту у встановлені договором строки у повному обсязі. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, який перевірений судом, загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем за договором станом на 03.01.2014р. становить 8464,00 грн., у тому числі, заборгованість за кредитом в сумі - 3534,00 грн., за простроченим кредитом в сумі - 1427,50 грн., за комісіями в сумі - 3052,50 грн., пені в сумі - 450,00 грн. (а.с. 14). Доказів, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦК України, щодо неправильності розрахунку заборгованості відповідачем не надано, відтак, розрахунок приймається судом як доказ у вирішенні спору. Заперечень проти суми позову відповідач не подав, заявою визнав позовні вимоги. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ПАТ «Дельта Банк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом на загальну суму 8014,00 грн., як зазначено ціною позову та в результативній частині позовної заяви. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки викладені позивачем в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені відповідним платіжним дорученням (а.с. 1). На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, 625, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved