Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовною заявою до Відділу Державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, за участю третьої особи: [PERSON], Відкритого акціонерного товариства «Донецькобленерго», ПАТ КБ «Державний Ощадний Банк України» про зняття арешту з майна, обґрунтувавши свої позовні вимоги тим, що 31липня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 361М-08, згідно якого [PERSON] було надано кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 50 000,00 грн. строком до 11.06.2013 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач та третя особа уклали договір іпотеки від 11.06.2008 року, відповідно до умов договору іпотеки третя особа надала в іпотеку позивачу нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 42,00 кв.м, житловою площею 27,60 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS],яке належить [PERSON] на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу будинку, посвідченого 27.12.2005 року Соловар В.І., приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу, та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 27.03.2006 року за реєстраційним № 2555127, номер запису 11055 в книзі 68а-27, та розташоване на земельній ділянці загальним розміром 600 кв.м, власником якої є Слов'янська міська рада. 06.11.2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції, при примусовому виконанні виконавчого листа виданого Слов'янським міськрайонним судом накладено арешт на все нерухоме майно, належне на праві власності третій особі. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, реєстраційний номер обтяження 11358242. 13.12.2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції, при примусовому виконанні виконавчого листа виданого Слов'янським міськрайонним судом накладено арешт на все нерухоме майно, належне на праві власності третій особі. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, реєстраційний номер обтяження 3887618. Згідно Інструкції «з організації примусового виконання рішень» № 489/20802 від 2 квітня 2012р. та ст. 54 п.4 ЗУ «Про виконавче провадження» N 2677-УІ від 4 листопада 2010 року, для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; - коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. В даному випадку, по-перше: право застави у ПриватБанку виникло, як зазначено вище, - 05.08.2008 року, а постанова про накладення арешту були винесені пізніше ніж було укладено договір застави; Розмір заборгованості за кредитним договором станом на 10.12.2013 року складає 245499,80 грн., відповідно до умов договору іпотеки вартість предмету іпотеки складає 56300,00 грн., отже сума заборгованості перевищує суму заставного майна. Крім того, згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вищий пріоритет на заставлене майно має ПриватБанк (копія витягу додається). Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Тому просять винести рішення, яким зняти решт з майна, яке належить на праві власності [PERSON] Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача - Відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, державний виконавець Молжанінова Р.М. до судового засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила винести рішення на розсуд суду. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з»явилась, про час та дату слухання справи повідомлялась належним чином, однак надала заяву в якій просила слухати справу в її відсутність. Представник третьої особи [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» підлягають задоволенню з наступних підстав. 06.07.2011 року була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ( реєстраційний номер обтяження 11358242) державним виконавцем при виконанні наказу № 25/150, виданого 17.12.2010 року Господарським судом Донецької області про стягнення з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь відкритого акціонерного товариства «Донецькобленерго» заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 2106.87 грн., та заборгованості за перевищення договірних величин споживання в сумі 290,20 грн. 13.12.2013 року була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ( реєстраційний номер обтяження 3887618) державним виконавцем при виконанні зведеного виконавчого провадження, до складу якого входили виконавчий лист № 2/243/2565 виданий 11.11.2009 року Слов'янським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 27211,34 грн. та виконавчий лист № 2-294 виданий 13.07.2009 року Слов'янським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Державний Ощадний Банк України» заборгованості за кредитним договором в сумі 4137.91 грн. Як вбачається з копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 125361395 від 11 грудня 2015 року, арешт згідно наведених вище постанов державного виконавця. Об'єктом обтяження є майно - власником якого є [PERSON]. У відповідності до вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, наданий для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що полягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У зазначеному розмірі виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, стягнення виконавчого збору, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, відшкодування витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і стягнення штрафів, накладених відповідно до вимог цього Закону. Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавчого провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ч.5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 1 Закону України «Про іпотеку», визначено поняття іпотеки, як вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель, яким є позивач, має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, а згідно ст. 3 цього закону, іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Згідно ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна вищий пріоритет на іпотечне майно має ПриватБанк. Відповідно до ст. З Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки перев перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на іпотечне майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з - під арешту. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. За таких обставин суд приходить до обгрунтованого висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» підлягають задоволенню, оскільки ще 01 серпня 2008 року до Державного реєстру іпотек внесено реєстраційний запис про реєстрацію обтяжень на будинок та земельну ділянку на підставі іпотечного договору, який не скасовано. Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Outcome: partial