Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Західінкобанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просить стягнути кредит у розмірі 43858,30 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між КБ «Західінкобанк» ТзОВ, повним правонаступником якого є ПАТ «Західінкобанк» та відповідачем [PERSON] 01.09.2008 року був укладений кредитний договір №010908/2203-65, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 35000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17% на рік. Згідно умов договору відповідач щомісячно у визначений період сплати повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Однак відповідач не виконав умови договору, в звязку з чим станом на 22.06.2016 рік виникла заборгованість за кредитом в розмірі 35564,71 грн., яка складається з: основної кредитної заборгованості 23400,00 грн.; нараховані, але не сплачені проценти за користування кредитними коштами з липня 2014 року по жовтень 2015 року в розмірі - 1103,52 грн., пеня за прострочення сплати тіла кредиту в розмірі 10599,88 грн., пеня за прострочення сплати процентів в розмірі 461,31 грн. Крім того позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі - 1378,00 грн. В забезпечення виконання зобовязань зо договором відповідача [PERSON] її поручителями перед банком виступив [PERSON] що укладений договір поруки (а.с. 9). У судове засідання представник позивача не з'явився. Згідно поданої заяви просить слухати справу без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 42). Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та КБ «Західінкобанк» ТзОВ, повним правонаступником якого є ПАТ «Західінкобанк» 01.09.2008 року був укладений кредитний договір №010908/2203-65, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 35000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17% на рік. Згідно умов договору відповідач щомісячно у визначений період сплати повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Однак відповідач не виконав умови договору, в звязку з чим станом на 22.06.2016 рік виникла заборгованість за кредитом в розмірі 35564,71 грн., яка складається з: основної кредитної заборгованості 23400,00 грн.; нараховані, але не сплачені проценти за користування кредитними коштами з липня 2014 року по жовтень 2015 року в розмірі - 1103,52 грн., пеня за прострочення сплати тіла кредиту в розмірі 10599,88 грн., пеня за прострочення сплати процентів в розмірі 461,31 грн. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Як вбачається з вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, всупереч вимогам ст.ст.526 та 629 ЦК України, які відповідно встановлюють обов'язковість виконання договору сторонами, належність виконання зобов'язання, відповідач свої кредитні зобов'язання не виконав. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Враховуючи вищевикладене, суд знаходить можливим стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором договір №010908/2203-65 від 01.09.2008 року у розмірі - 35564,71 грн., яка складається з: основної кредитної заборгованості 23400,00 грн.; нараховані, але не сплачені проценти за користування кредитними коштами з липня 2014 року по жовтень 2015 року в розмірі - 1103,52 грн., пеня за прострочення сплати тіла кредиту в розмірі 10599,88 грн., пеня за прострочення сплати процентів в розмірі 461,31 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд також стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір пропорційно сумі задоволених вимог.

Outcome: approved