Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 17.03.2008 року, яка станом на 31.10.2013 року складає 11424,14 грн., і складається із заборгованості за кредитом в розмірі 2752,57 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 7889,47 грн., а також штрафу відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксованої частини) у розмірі 250,00 грн. та штрафу (відсоткової складової) у розмірі 532,10 грн. Просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність на підставі поданих документів. У випадку неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову, погоджується про стягнення з нього на користь позивача суми заборгованості та суми судового збору, просив справу розглянути у його відсутність. Відповідно до частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17.03.2008 року між сторонами укладений кредитний договір № б/н відповідно до умов якого позивач - ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», надав відповідачу [PERSON] (позичальнику) кредит в розмірі 3450,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с.6). Відповідач [PERSON] не виконував належним чином умови кредитного договору, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість, яка станом на 31.10.2013 року складає 11424,14 грн., і складається із заборгованості за кредитом в розмірі 2752,57 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 7889,47 грн., а також штрафу відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксованої частини) у розмірі 250,00 грн. та штрафу (відсоткової складової) у розмірі 532,10 грн. (а.с.4-5). Правовідносини сторін регулюються статтями 509, 526, 530, 536, 546-552, 1050, 1054 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до частини 1 статті 546 та статті 549 ЦК виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст.611 ЦК). Пунктом 8.6 кредитного договору передбачена відповідальність за порушення зобов'язання, а саме: штраф у випадку прострочення позичальником строків платежів більше, ніж на 120 днів, у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову (а.с.10). Згідно з вимогами статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст.ст.6 та 627 ЦК України у цивільних правовідносинах проголошений принцип свободи договору в силу якого сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з у рахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Укладаючи оскаржуваний договір, сторони вільно і без примусу домовилися щодо всіх умов договору. Отже, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору, в тому числі відсотків за користування кредитом і штрафу є обґрунтованими і такими, що засновані на законі. Підстав, передбачених статтею 617 Цивільного кодексу України, для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання судом не встановлено. З урахуванням викладеного, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачені судові витрати - судовий збір в розмірі 229,40 грн. З урахуванням викладеного, на підставі статей 509, 525-527, 530, 549-550, 610, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved