Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») через представника звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує наступним. Відповідно до укладеного договору №K2XRFF03650504 від 20.11.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 7388,34 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов`язався повертати отриманий кредит, сплачувати відсотки за користування кредитними коштами в строк, встановлений графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди. Свої зобов`язання позивач належним чином виконав, оскільки відповідачем не були виконані зобов`язання, встановлені Кредитним договором, ПАТ «КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість, яка станом на 27.03.2017 року складає 24509,04грн., з яких: заборгованість за кредитом - 6460,39 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 6,89 грн., заборгованість по комісії - 930,96 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 17110,80 грн. Від даної суми заборгованості позивач відняв суму в розмірі 11983,81 грн., яка була стягнута з відповідача рішенням Третейського суду м. Дніпропетровська від 20.01.2014р.. Різниця становить 12525,23 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 - штраф (фіксована частина), 626,26 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість, яку просить стягнути позивача з відповідача становить суму в розмірі 13651,49 грн. Відповідно до п.3 прохальної частини позовної заяви, в разі неявки в судове засідання відповідача, ПАТ КБ «Приватбанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення судом. В судове засідання представник позивача не з`явився. Відзив на позовну заяву та будь-які заяви, клопотання відповідача до суду не надходили. Відповідач в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, наявне в матеріалах справи. За даних обставин суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне. 20.11.2011 року між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір кредиту №K2XRFF03650504 (надалі Договір), на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 7388,34грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % річних за час фактичного користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду підписом, на те, що заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, викладеними на банківському сайті www.privatbank.ua становить між нею та Банком Договір. Позивач стверджує, що відповідач взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені Кредитним договором не виконує. Станом на 27.03.2017 року заборгованість за договором складає 24509,04 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 6460,39 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 6,89 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 930,96 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 17110,80грн. Однак, позивач від вказаної вище суми заборгованості віднімає суму в розмірі 11983,81грн., яка була стягнута з відповідача рішенням Третейського суду м. Дніпропетровська від 20.01.2014р. Отже, заборгованість, яку просить стягнути позивача з відповідача становить суму в розмірі 13651,49 грн., яка складається з різниці в розмірі 12525,23 грн., а також штрафів відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 - штраф (фіксована частина), 626,26 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з вимогами ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 612 ЦК України, передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими за наступних підстав. Відповідно до рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банкцівський Союз» від 20.01.2014р., з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором №K2XRFF03650504 від 20.11.2011р., яка становить суму в розмірі 11983,81 грн. станом на 20.11.2013р., з урахуванням всіх штрафних санкцій, пені та відсотків. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 77 ЦПК України). Положеннями ч.2 ст.78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Враховуючи розрахунок заборгованості, поданий позивачем до суду та наявність рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банкцівський Союз» від 20.01.2014р., згідно з яким з відповідача [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором №K2XRFF03650504 від 20.11.2011р., яка становить суму в розмірі 11983,81 грн. станом на 20.11.2013р., з урахуванням всіх штрафних санкцій, пені та відсотків, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявність заборгованості відповідача в розмірі 13651,49грн. та її складові, а тому суд вважає позовну заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 11, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed