Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що відповідно до умов договору від 12 грудня 2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 19987 грн. 90 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник порушила умови договору, у зв'язку з чим станом на 16 жовтня 2014 року заборгованість за кредитним договором становить 15472 грн. 36 коп., в тому числі: 11030 грн. 86 коп. - заборгованість за кредитом; 5 грн. 04 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 2693 грн. 75 коп. - заборгованість за комісією за користування кредитом; 529 грн. 74 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання; 500 грн. - штраф (фіксована частка); 712 грн. 97 коп. - штраф (процентна складова), яку позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір, сплачений ним під час подання позовної заяви. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала. В порядку ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 12 грудня 2012 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (Банк) та [PERSON] (Позичальник) було укладено договір № DDVRRG17570091, згідно з умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 19987 грн. 91 коп. на строк до 11 грудня 2015 року з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 0,12 % річних. Позичальник взяла на себе зобов'язання щодо повернення суми кредиту, відсотків, винагороди, штрафних санкцій. Умовами договору було передбачено порядок погашення кредиту: щомісячними платежами в сумі 556 грн. 26 коп., з 15 червня 2013 року - у сумі 1153 грн. 90 коп. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Уклавши із публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON] порушила договірні зобов`язання, що призвело до виникненя заборгованості, яка згідно з розрахунком позивача станом на 16 жовтня 2014 року становить 13 729 грн. 65 коп.: 11030 грн. 86 коп. - заборгованість за кредитом; 5 грн. 04 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 2693 грн. 75 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом (а.с. 4-5). Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Умовами договору передбачено відповідальність за невиконання зобов'язання. Так п. 5.1.21 Умов та правил надання банківських послуг також передбачено, що у випадку порушення Позичальником строків погашення кредиту, відсотків та винагород, заборгованість вважається простроченою та на прострочену заборгованість нараховується пеня. Згідно з розрахунком позивача (а.с.4-5) за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору станом на 16 жовтня 2014 року нараховано пеню в сумі 529 грн. 74 коп. Доказів повернення кредиту на день ухвалення рішення сторонами суду не надано. згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальниа повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. У зв'язку з цим суд вважає вимоги позивача в частині дострокового стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитними коштами, комісії та пені законними та обґрунтованими. Також п. 5.1.20 Умов та правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань передбачених умовами договору більше ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному вимиту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісії. Згідно з розрахунком позивача (а.с.4-5) за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору станом на 16 жовтня 2014 року нараховано штраф: 500 грн. (фіксована частка) та 712 грн. 97 коп. (процентна складова). При цьому процентна складова, а саме 5% від суми заборгованості, розрахована, в тому числі, на суму пені. Судом встановлено, що умовами договору передбачено нарахування штрафу у виді 5% від суми заборгованості. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України пеня є видом забезпечення виконання зобов'язання, а не сумою заборгованості. У зв'язку з цим, суд вважає, що штраф у виді 5% від суми заборгованості може бути нарахований лише на суму заборгованості по кредиту, процентах за користування кредитними коштами. Окрім того, нарахування штрафу у виді 5% від суми пені є по суті нарахуванням процентів на неустойку, що згідно з ч. 2 ст. 550 Цивільного кодексу України не допустимо. У зв'язку з цим суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача суми штрафу у виді процентної складової 5% від суми нарахованої пені необґрунтованими, оскільки вони не відповідають вимогам діючого законодавства. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача суми штрафу суд виходить з наступного розрахунку: 500 грн. - фіксована складова штрафу та 5% від суми заборгованості ( 13 729 грн. 65 коп.) - 686 грн. 48 коп. Саме ці суми штрафу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що позов задоволено частково, а тому згідно з ч.1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial