Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» звернулось в жовтні 2013 року до суду з позовною заявою, де просить звернути стягнення на предмет застави - автомобіль «VOLKSWAGEN», модель Transporter, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], за договором від 18.07.2007 року, що був укладений між позивачем та відповідачем в забезпечення належного виконання останнім своїх кредитних зобов»язань за договором кредиту від 18.07.2007 року, у відповідності до яких відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 20 000,00 доларів США. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 10,08 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.07.2014 року. Вказуючи на порушення відповідачем узгоджених сторонами строків та порядку повернення коштів, виникнення станом на 05.07.2013 року заборгованості в розмірі 49946,14 доларів США, позивач просить в рахунок наявної заборгованості звернути стягнення на предмет застави - автомобіль «VOLKSWAGEN», модель Transporter, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], шляхом продажу вказаного автомобіля з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого, зі зняттям автомобіля з обліку в органах ДАІ по свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для подальшої реалізації, наданням всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття з реєстраційного обліку, а також передати в заклад предмет застави із приналежними до нього комплектом ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав заяву про можливість слухання справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з урахуванням наступного. 18.07.2007 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, згідно якого позивач, що виступив кредитором надав, а відповідач [PERSON] - позичальник, отримав грошові кошти на загальну суму 21105,60 доларів США із зобов»язанням повернення коштів в строк та на умовах, передбачених договором, сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення по 17.07.2014 року. З метою забезпечення належного виконання зобов»язань, виниклих з кредитних правовідносин, між сторонами укладено договір застави рухомого майна, згідно якого [PERSON] як заставодавцем передане рухоме майно - автомобіль марки «VOLKSWAGEN», модель Transporter, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], тип ТЗ - фургон малотонажний, номер кузову/шасі [NUMBER], об»єм двигуна 1896 куб. см. У зв'язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами графіку погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 05.07.2013 року утворилась заборгованість в розмірі 49 946,14 доларів США, що складається: суми заборгованості за кредитом - 19927,85 доларів США, заборгованості по відсотках за користування коштами - 14565,80 доларів США, комісії - 1411,00 доларів США, пені - 14041,49 доларів США. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У відповідності до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. За статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» в рішенні суду, крім іншого, зазначається: заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження - шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону. У відповідності до ст. 26 обтяжувач має право на власний розсуд обрати один з позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема: продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Відтак, заявлені вимоги позивача про звернення стягнення на предмет застави є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Водночас,

Outcome: partial