Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» (далі [PERSON]) звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором, зазначивши що 23.06.2008 року між Банком та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 22\~940, 90 євро для придбання автотранспорту, з встановленням 11 % річних процентів за користування кредитом, з терміном повернення кредиту та процентів не пізніше 22.06.2015 року, згідно з графіком погашення кредиту. Всупереч умовам договору відповідач [PERSON] не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобовязання. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та [PERSON] 23.06.2008 р. укладений договір поруки. Позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку суму боргу за кредитним договором № КФ 675-08/А від 23.06.2008 р. у сумі 280\~751 грн. 61 коп. [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» про визнання договору поруки припиненим, зазначивши, що [PERSON] не звертався до неї з вимогою щодо сплати заборгованості, останній платіж [PERSON] був здійснений в грудні 2012 року, до суду [PERSON] звернувся в серпні 2015 року. Виходячи з того, що на протязі шести місяців від строку коли мав бути сплачений черговий наступний платіж за графіком, вимоги [PERSON] до неї не предявляв, просить суд визнати договір поруки таким, що припинений. Розгляд справи здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк підлягають частковому задоволенню, зустрічний позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що 23 червня 2008 року [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № КФ 675-08/А, згідно умов якого, банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 22940 євро 90 євроцентів на придбання автотранспортного засобу, строком по 22 червня 2015 року, а позичальник зобовязався повернути Банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у договорі. П.2.4.3 договору передбачено, що плату за обслуговування кредиту позичальник сплачує щомісячно в день сплати процентів та повернення частини кредиту, відповідно до графіку. П.1.3 договору передбачено, що за користування кредитними коштами процентна ставка встановлюється 11 % річних. 23 червня 2008 року [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON] уклали договір поруки, поручитель зобовязався перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобовязань перед кредитором, що виникли з кредитного договору. Станом на 26.06.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 280\~751 грн. 61 коп., з яких заборгованість за кредитом та відсотки 10\~721,46 євро, що за курсом НБУ еквівалентно 254\~969,39 грн; комісія за розрахункове обслуговування 7\~159,40 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту 18\~622,82 грн. Відповідно до ст.ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити процент У порушення умов кредитного договору від 23 червня 2008 року, відповідач свої зобов язання виконував неналежним чином, у зв'язку з чим станом на 26.06.2015 року утворилася заборгованість в розмірі 280\~751 грн. 61 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості /а.с.18-20/. Відповідач [PERSON] даний розрахунок ніякими доказами не спростував, останній платіж за договором відповідач [PERSON] сплатив 27.12.2012 року, що підтверджується довідкою-розрахунком (а/с 5), який не спростований відповідачем. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Банку є доведеними, та підлягаючими задоволенню шляхом стягненню заборгованості з позичальника [PERSON] Вимоги Банку щодо стягнення суми заборгованості за кредитним договором з поручителя [PERSON] є безпідставними на підставі слідуючого. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Умови договору поруки про його дію до повного виконання зобов'язань за кредитним договором не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в такому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6- 53 цс 14). У даному конкретному випадку, порушення зобов'язання розпочалося з\~\~січня 2013\~року. Позов до поручителя, [PERSON] пред'явлений Банком 17 серпня 2015 року, тобто після спливу шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що порука [PERSON] є припиненою, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог Банку до останньої про стягнення заборгованості за кредитним договором відсутні, а наявні правові підстави для задоволення зустрічного позову про визнання договору поруки припиненим. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4211,27 грн.

Outcome: partial