Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору, без номера, від 17.10.2013 р. відповідач отримав кредит в розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00%, на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Також відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним і Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Позивач стверджує, що відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту\~ повністю не виконав та має заборгованість перед Банком в розмірі 29464,27 грн., яку просять стягнути. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ У судове засідання представник Банку не з`явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує, просив розглянути справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений в установленому законом порядку. Суд у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та не подання відзиву відповідачем ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з`явився, у порядку заочного розгляду справи. У відповідності до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 17 жовтня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Договору, що підтверджується анкетою-заявою позичальника від 17.10.2013 року та витягом з Тарифів обслуговування кредитних карток\~(а.с.7-8). \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається із матеріалів справи, банком зобов`язання за договором виконано, а відповідач в свою чергу порушив умови договору, відповідно до яких зобов`язувався погашати кредит та проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених договором кредиту. Згідно ст. 610\~ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно розрахунку наданого позивачем станом на 28.12.2017 року у відповідача утворилась заборгованість по кредиту на загальну суму, -\~ 29464,27 грн. (а.с. 5-6), з яких: заборгованість за кредитом -\~300,00 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом\~- 25118,18 грн; заборгованість по пені\~- 2166,84 грн ; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн; штраф (процентна складова)\~1379,25 грн. \~ \~ \~ \~Відповідач, у попередньому засіданні не заперечував факту наявності заборгованості перед позивачем, але вважає, що розмір відсотків Банком завищено. Крім того повідомив, що 05.02.2018 року звертався до установи Банку з вимогою здійснити перерахунок суми нарахованих процентів, так як він військовослужбовець, та з 01.11.2016 по 20.10.2017 перебував на строковій службі в складі Збройних сил України.\~ Як встановлено судом, відповідач [PERSON] \~ 01.11.2016 року був призваний\~ на строкову військову службу [INFO] до лав Збройних Сил України. 20.10.2017 прийнятий на військову службу з лав ЗС України за контрактом (а.с.80-82). Згідно довідки військової частини [NUMBER] від 05.02.2018, [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] (а.с.83). \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 15\~ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. [PERSON] , проходив строкову службу у Збройних силах України з 01.11.2016 по 20.10.2017 року та підпадає під дію зазначеної норми закону щодо ненарахування в цей період процентів за користування кредитом, штрафних санкцій, пені за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами. Таким чином суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом у період проходження військової служби відповідачем з 01.11.2016 по 20.10.2017 року в розмірі 12420,93 грн. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~\~Згідно\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно ч.2\~ст. 612 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання зобов`язання відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, суд вважає що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за кредитом, пенею та комісією, процентами (без урахування періоду перебування на строковій службі) є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Разом з тим щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд зауважує наступне. Цивільно-правова відповідальність\~це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~ст.549 ЦК\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2\~ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3\~ст. 549 ЦК). За положеннями\~ст. 61 Конституції, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме\~пп.1.1.5.21, 1.1.5.25, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час згідно з пп.1.1.5.20, 2.1.1.7.6,\~ 2.1.1.12.7.4,\~ 2.1.1.12.8.1 умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~ст. 549 ЦК\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення\~строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст.61 Конституції\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. За таких обставин суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача штрафів (фіксованої частини в розмірі 500 грн. та процентної складової в розмірі 1379,25 грн.). З урахуванням вищенаведеного суд встановив, що заборгованість відповідача, що\~ підлягає стягненню з позивача\~ становить 15164,09 грн, з яких: заборгованість за кредитом\~300,00 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом\~12697,25 грн; заборгованість по пені\~та комісії 2166,84 грн. Також з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 898,62\~\~грн. судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial