Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»\~ звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 7179,76 грн., судових витрат у розмірі 1762,00 грн., посилаючись на те, що відповідно до оприлюдненого «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб», 13.03.2017 року за заявою [PERSON] про встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) надано кредит в сумі 13 000,00 грн., строком кредитування на строк 24 місяці з можливим продовженням на той самий строк під 30 % річних за користування кредитними коштами. Для користування картковим рахунком Банк оформив і видав відповідачу платіжну картку на умовах, доведених йому. Як клієнт, АТ «Ощадбанк» та Держатель банківської платіжної картки, [PERSON] мав можливсть отримувати грошові кошти у готівковій формі. Внаслідок несплати коштів, визначених умовами кредитного договору, за відповідачем наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями, яку банк просить суд стягнути з останнього. Представник позивача в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву про\~ розгляд справи без його участі, визнавши позовні вимоги у повному обсязі. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 13.03.2017 року за заявою [PERSON] про встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) надано кредит в сумі 13 000,00 грн., строком кредитування на строк 24 місяці з можливим продовженням на той самий строк під 30 % річних за користування кредитними коштами (а.с. 4-5). Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобовязань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У відповідності із ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно із ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Як встановлено судом, позичальник [PERSON] неналежно виконував взяті на себе за\~ кредитним договором\~ зобовязання. Вищевказана обставина підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості станом на 03.08.2018 року (а.с. 14, 15). Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Позивач вказує, що станом на 03.08.2018 року по кредиту позичальника [PERSON] існує заборгованість за кредитним договором в розмірі\~ 7 149,76\~ грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 5821,76 грн., заборгованість за відсотками 1234,55 грн., пеня 100,25 грн., сума 3% річних від прострочених\~ сум заборгованості за кредитом -\~ 11,89 грн., сума втрат від інфляції 11,28 грн. (.с. 14, 15). Зважаючи на вищевикладене, з огляду на те, що відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги, позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. Відповідно до частини пятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 16, 20, 524, 526, 527, 530, 546, 611, 612, 1054, Цивільного Кодексу України, ст. ст. 89, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved