Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» в особі Запорізьких міських електричних мереж (далі - ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. Позов обґрунтовано тим, що відповідач з 08.07.2008 проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем електричної енергії на підставі особового рахунку № [NUMBER] . У період з 02.03.2016 по 01.01.2019 відповідачеві надані послуги з постачання електричної енергії. Оскільки відповідач не в повному обсязі сплачував за комунальні послуги, виникла заборгованість у розмірі 6371,99 грн. Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму на свою користь, а також судовий збір у розмірі 2102 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО», підтримку заявлених позовних вимог у повному обсязі та відсутності заперечень проти заочного розгляду справи (а.с. 16). Відповідач про дату, час і місце судового засідання неодноразово був повідомлений судом в установленому законом порядку (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України), шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованою адресою місця проживання (а.с. 21, 22, 27, 28, 33, 38, 43). Проте, [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, відзиву на позовну заяву він також не подав. З урахуванням викладених обставин, судом за згодою представника позивача, висловленою у поданій ним письмовій заяві, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Правовідносини щодо прав та обов`язків між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії та порядок розрахунків за надання послуг, підстави й розмір відповідальності за неналежне виконання обов`язків на час виникнення заборгованості регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 №1357 з наступними змінами та доповненнями та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», нормами Житлового кодексу України. Договір про користування електричною енергією є публічним договором та укладається з врахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Також, згідно з ч. 3 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Загальні положення про плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбачені ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України, та визначено, що наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з постачання електричної енергії. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення заборгованості) учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20, ч. 1-2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення заборгованості) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Згідно з п. 19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 р. розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку. За п. 20 вищенаведених правил розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п. 42 вищенаведених правил, споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Пунктом 4.12 зазначених правил передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку та в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до відповіді на запит суду Департаменту реєстраційних послуг № 1142_01-71 від 13.07.2020 відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 08.07.2008 по теперішній час (а.с. 10). Отже, відповідач користувався послугами, які надавались ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО», а тому був зобов`язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з постачання електричної енергії, оскільки фактичне надання послуг і відкриття особового рахунку на ім`я споживача слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Правилами користування електричною енергією для населення. При цьому суд враховує, що особа стає споживачем житлово-комунальних послуг за умови, якщо фактично користується цими послугами та обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживачів з моменту користування цими послугами. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість за послуги постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , за особовим рахунком № [NUMBER] за період з 02.03.2016 по 01.01.2019 складає 6371,99 грн. За вищевказаний період оплат за спожиту електричну енергію надійшло на суму 336,31 грн. (а.с. 4). Аналізуючи надані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що сума боргу у розмірі 6371,99 грн. підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у загальній сумі 2102 грн.

Outcome: approved