Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 17512 грн. 17 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до договору від 2 липня 2010 року відповідач [PERSON] отримав у ПАТ КБ „ПриватБанк кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 30,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складають договір між ним та банком. Згідно із Умовами та Правилами надання банківських послуг відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту та оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, а також слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно із п.1.1.2.7. Умов та Правил надання банківських послуг. Проте він не виконав взятих на себе зобовязань за кредитним договором, своєчасно не сплачуючи передбачених договором коштів, у звязку з чим ним допущена заборгованість перед позивачем, розмір якої станом на 31 січня 2015 року склав 17512 грн. 17 коп., з яких: 9996 грн. 38 коп. - заборгованість за кредитом; 5726 грн. 16 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 479 грн. 53 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. - нарахований відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг штраф (фіксована частина) та 810 грн. 10 коп. - штраф (процентна складова). Оскільки у добровільному порядку сплатити вказану суму коштів відповідач відмовляється, позивач просить стягнути їх з відповідача, а також стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що відповідно до договору від 2 липня 2010 року відповідач [PERSON] отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Після укладення договору відповідачем частково перераховувалися грошові кошти банку, зокрема, за період з 19 серпня 2010 року по 23 вересня 2014 року ним було сплачено на погашення кредиту, відсотків і комісії 27480 грн. 47 коп. Після 23 вересня 2014 року кошти, передбачені договором відповідач не сплачував, тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом він вважає обґрунтованими і в задоволенні їх не заперечує. Що ж стосується решти позовних вимог, то представник відповідача їх не визнав, посилаючись на те, що з 1 вересня 2014 року банк незаконно збільшив відсоткову ставку за кредитним договором, оскільки будь-яких додаткових угод із відповідачем з цього приводу не укладав та жодних письмових повідомлень про збільшення розміру відсотків на його адресу не надсилав, тому в задоволенні вимог про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за період з 1 вересня 2014 року по 31 січня 2015 року у розмірі 3602 грн. 52 коп., а також заборгованості по комісії у розмірі 479 грн. 53 коп. та штрафів у розмірі 1310 грн. 18 коп. представник просить відмовити. Вислухавши доводи представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 2 липня 2010 року між ПАТ КБ „ПриватБанк та відповідачем по справі [PERSON] був укладений договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 30,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складають договір між ним та банком, що підтверджується його підписом у заяві-анкеті. Крім того, факт укладення кредитного договору підтвердив і представник відповідача в судовому засіданні. Наведені позивачем обставини в обґрунтування позовних вимог підтверджуються наявними в матеріалах справи анкетою-заявою позичальника [PERSON], витягом з Умов та Правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Так, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту та оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, а також слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно із п.1.1.2.7. Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.ст. 610-612 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України. Як вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку, заборгованість відповідача станом на 31 січня 2015 року склала 17512 грн. 17 коп., із них: заборгованість по кредиту 9996 грн. 38 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом - 5726 грн. 16 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 479 грн. 53 коп., нарахований відповідно до п. 8.6. умов та правил надання банківських послуг штраф (фіксована частина) - 500 грн. та штраф (процентна складова) - 810 грн. 10 коп. Судом не приймаються до уваги доводи представника відповідача, наведені ним в заперечення позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості по процентах, комісії та штрафах, оскільки такі його доводи спростовуються положеннями укладеного між сторонами кредитного договору. Так, згідно з п.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг отримання виписок про стан картрахунків та про здійснені на них операції є обовязком позичальника, а відповідно до п.1.1.2.7. Умов та Правил надання банківських послуг власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Що стосується доводів представника відповідача в тому, що банком незаконно збільшено відсоткову ставку за кредитним договором з 1 вересня 2014 року, то такі його доводи є безпідставними, оскільки відповідно до п.2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Як вбачається з п.1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг банк має право здійснювати зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно з п.11.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт прийняв нові умови. Крім того, відповідно до п.1.1.2.1.6 Умов та Правил надання банківських послуг у разі незгоди зі змінами правил та/або тарифів банку позичальник зобовязаний звернутися до банку для розірвання цього договору і погасити заборгованість, що виникла перед банком, у тому числі й заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих власнику і його довіреним особам. У разі незгоди зі списанням коштів по картрахунку позичальник зобовязаний інформувати (при необхідності письмово, у разі якщо вирішення питання передбачає дану необхідність) банк про це протягом тридцяти пяти днів з моменту списання. Проте, як зясовано судом, відповідач [PERSON] з повідомленням про незгоду з внесеними змінами до позивача не звертався та розірвання договору не ініціював. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно з п.2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором, позичальник зобовязаний на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Враховуючи наведене, суд доходить висновку про доведеність невиконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором перед позивачем та про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Такі витрати, понесені позивачем, складають розмір 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved