Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.03.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ZPP1GК0000000001, згідно якому ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 15400,00 доларів США на термін до 20.03.2023 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користуванням кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору, у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач зобовязання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору та вимог закону, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 28 грудня 2015 року має заборгованість у розмірі 10014,21 доларів США, яка складається з наступного: - 9029,50 доларів США заборгованість за кредитом; - 810,24 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; - 30,87 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; - 143,60 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №ZPP1GК0000000001 від 20 березня 2008 року в розмірі 10014,21 доларів США, що за курсом 23,13, відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.12.2015 року, складає 231628,68 грн. та судові витрати. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. В письмовій заяві позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив про розгляд справи за відсутності представника позивача та про ухвалення заочного рішення у випадку неявки в судове засідання відповідача. Відповідач, представник відповідача, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися, заяви про розгляд справи в судовому засіданні 21.04.2016 року за їх відсутності не надали. Позивачка надала письмові заперечення проти позовної заяви, в яких зазначила, що вважає позовну заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки позивач не надав доказів видачі їй кредитних коштів відповідно до умов кредитного договору, не вказав яку суму за кредитним договором він просить стягнути: або поточну заборгованість, або достроково всю суму за кредитним договором, не надав до суду вимогу до неї про повернення кредиту, відсотків та інших платежів за кредитним договором, строк виплати яких ще не настав, та докази надіслання їй та отримання нею цієї вимоги, не надав до суду відповідних документів, які підтверджують право банка на здійснення валютних операцій, не зазначив в таблиці розрахунку заборгованості формулу розрахунку процентів, комісії, пені тощо. Вважає позовні вимоги недоказаними та недоведеними (а.с.38). Представник відповідача [PERSON], надала суду додаткові заперечення проти позовної заяви, в яких зазначила, що відповідно до п. 5.1 та п. 7.2 кредитного договору від 20.03.2008 року сплата пені та винагороди (тобто комісії) здійснюється в гривні, тому суми комісії та пені повинні бути визначені саме в гривні, враховуючи офіційний курс НБУ станом на 28.12.2015 року в розмірі 23,13 грн., який визначений позивачем в позовній заяві (а.с.69). В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, представник позивача у письмовій заяві проти заочного розгляду справи не заперечував. Тому, у звязку з повторною неявкою в судове засідання відповідача та її представника, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи та від яких не надійшло заяв про розгляд справи за їх відсутності, суд ухвалив на підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України розглянути справу заочно. У звязку з проведенням судового засідання за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при проведенні даного судового засідання не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлені наступні обставини. Відповідно до ч.2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч.3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно із ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» № 15-93 від 19.02.1993 року Національний банк України видає індивідуальні та генеральні ліцензії на здійснення валютних операції, які підпадають під режим ліцензування згідно з цим Декретом. Генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України, національному оператору поштового звязку на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання. Індивідуальної ліцензії потребують, зокрема, операції з надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо термін і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі. Однак, на цей час законодавством України не встановлено термінів і сум кредитів у іноземній валюті як критеріїв їх віднесення до сфери дії режиму індивідуального ліцензування, тому будь-які операції з надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті не потребують отримання індивідуальної ліцензії Національного банку України. Згідно із Статутом (а.с.18), Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» створено відповідно до Установчого договору від 06 липня 2000 року та на підставі рішення установчих зборів акціонерів від 06 липня 2000 року шляхом зміни організаційно-правової форми комерційного банку «ПриватБанк», створеного у 1992 році у формі товариства з обмеженою відповідальністю, свідоцтво про реєстрацію від 19.03.1992 року, реєстраційний №92 в Державному реєстрі банків. Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків комерційного банку «ПриватБанк». За рішенням загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року тип банку з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство. У звязку із зміною типу банку, змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», який є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (а.с.18). Національний банк України видав 29.07.2003 року Закритому акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк», зареєстрованому національним банком України 19.03.1992 року за №92, який має банківську ліцензію за №22, видану Національним банком України 04.12.2001 року, дозвіл № 22-2 на право здійснення операцій, визначених пунктами1-4 частини другої та частиною 4 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», згідно з додатком до цього дозволу (а.с.56). Згідно із додатком до дозволу №22-2 від 29.07.2003 року Закрите акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», має право здійснювати операції, в тому числі, операції з валютними цінностями (а.с.57). 29.07.2009 року Національний банк України видав Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк», зареєстрованому Національним банком України 19.03.1992 року за №92, банківську ліцензію №22 на право здійснювати банківські операції, визначені частиною першою та пунктами 5-11 частини другої статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (а.с.55). Національний банк України видав Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк») банківську ліцензію №22 від 05.10.2011 року на право надання банківських послуг, визначених частиною третьою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (а.с.17). Відповідно до діючого законодавства, банківської ліцензії № 22 та дозволу на здійснення операцій з валютними цінностями між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] 20 березня 2008 року було укладено кредитний договір № ZPP1GК0000000001 (а.с.9-11). 15.08.2008 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.30-31). 15.10.2008 року відповідачці видано паспорт на імя [PERSON] (а.с.14). Згідно умов кредитного договору банк зобовязався надати відповідачці кредитні кошти шляхом: видачі готівки через касу на строк з 20 березня 2008 року по 20 березня 2023 року включно, у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 15400,00 доларів США на наступні цілі: 13000,00 доларів США на придбання нерухомості, 2400 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 0,48% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 8.2 даного договору. Періодом сплати вважати період з 20 по 25 число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 161,53 доларів США згідно графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії (п.8.1). Позичальник зобовязується повернути кредит згідно порядку та в строки, які указані в п.8.1. Повне погашення кредиту повинно бути проведено в останній день строку, вказаного в абз.1 п. 8.1 даного договору (п.8.1.1). У разі порушення термінів оплати, передбачених п. 8.1.1 (в тому числі оплати заборгованості не в повному обсязі) на 120 календарних днів, сторони дійшли згоди вважати строком повернення кредиту (залишку заборгованості по кредиту), відсотків, винагороди, пені (в повному обсязі) - в останній день місяця, в якому відбулося порушення термінів оплати на 120 календарних днів (п.8.1.2). Для виконання даного договору банк відкриває позичальнику рахунок № 29097058197699 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та іншим платежам. Кредит надається в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним договором строки (п.8.2). Забезпеченням виконання позичальником зобовязань за цим договором виступає іпотека будинку, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Приморський район, м. Приморськ, вул. 40 років Жовтня, буд. 22, а також всі інші види застави, іпотеки, поруки й т.п., надані банку з метою забезпечення зобовязань за даним договором (п.8.3). При порушенні позичальником зобовязань з погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 грн. (п.8.4). При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором, біль ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф 250 грн. + 5% від суми позову (п.5.3). Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобовязань, передбаченої п.п.5.1, 5.2, 5.3, здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобовязання повинне бути виконане позичальником (п.5.4). Термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки: пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю пять років (п.5.5). Відповідно до п. 2.3.7 договору банк має право стягнути кредит до настання дати, передбаченої п.8.1, п.8.1.1, п. 8.1.2 даного договору, у тому числі, шляхом звернення стягнення на заставлене майно, при настанні умов, передбачених п. 2.3.3. Позивач зобовязання за даним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, про що свідчить заява про видачу готівки №01 від 28.03.2008 року, яка містить підпис відповідачці в отриманні кредитних коштів та розрахунок заборгованості за даним кредитним договором, з якого вбачається, що відповідачка до певного часу виконувала свої зобовязання по погашенню суми кредиту відповідно до умов указаного кредитного договору (а.с.4-7, 61). [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала. Згідно розрахунку позивача, який відповідачем не спростовано, заборгованість за договором станом на 28 грудня 2015 року складає 10014,21 доларів США, яка складається з наступного: - 9029,50 доларів США заборгованість за кредитом; - 810,24 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; - 30,87 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; - 143,60 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором (а.с.4-7). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ч. 2.ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що відповідач прострочив виконання грошового зобовязання в частині сплати заборгованості за кредитним договором, що спричиняє наслідки: - наявність у банківської установи права вимагати сплати відповідачем основного боргу, процентів та неустойки; - наявність у банківської установи права вимагати сплати неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобовязання; - наявність у банківської установи права вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що сторони уклали кредитний договір, позивач виконав у повному обсязі свої зобовязання, передбачені цим договором, надав кредит відповідачу, але відповідач покладені на нього зобовязання з повернення кредиту не виконав, у звязку із чим станом на 28.12.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 10014,21 доларів США, що за курсом 23,13 відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.12.2015 року складає 231628 грн. 68 коп., яка не погашена до теперішнього часу. Відповідно до вимог діючого законодавства не надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення зобовязання не є перешкодою для реалізації права банку звернутись в будь-який час за захистом своїх порушених прав, оскільки боржник в судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог банку. Згідно пункту 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 28 грудня 2015 року у розмірі 10014,21 доларів США, яка складається з наступного: - 9029,50 доларів США заборгованість за кредитом; - 810,24 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; - 30,87 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; - 143,60 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, та за курсом 23,13 відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.12.2015 року складає 231628,68 грн. Відповідно до п. 5.1 та п. 7.2 указаного кредитного договору, сплата пені та винагороди здійснюється у гривні, тому з відповідача на користь позивача пеня та винагорода за даним кредитним договором підлягають стягненню у гривні. За наведених обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № ZPP1GК0000000001 від 20 березня 2008 року станом на 28 грудня 2015 року, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом у розмірі 9029 (дев'ять тисяч двадцять дев'ять) доларів США 50 центів, що за курсом 23,13, відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.12.2015 року, складає 208852 (двісті вісім тисяч вісімсот п'ятдесят дві) грн. 34 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 810 (вісімсот десять) доларів США 24 центи, що за курсом 23,13, відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.12.2015 року, складає 18740 (вісімнадцять тисяч сімсот сорок) грн.. 85 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 714 (сімсот чотирнадцять) грн. 02 коп. (30,87 доларів США х 23,13= 714,02 грн.); пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 3321 (три тисячі триста двадцять одна) грн. 47 коп. (143,60 доларів США х 23,13 = 3321,47 грн.). З урахуванням викладеного, суд не приймає заперечення відповідача проти позову, як безпідставні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VІ з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по оплаті судового збору у сумі 3474,43 грн., які підтверджені наданим позивачем платіжним дорученням (а.с.1).

Outcome: approved