Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 29.06.2013 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29.06.2013 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 1 900,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4, 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, на що відповідач при укладанні договору про надання банківських послуг дала згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому Тарифами банку, які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг. Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9. Відповідно до п.1.1.2.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором. Відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання ззобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі прострочення кредиту та овердрафту) оплати винагороди банку. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала та станом на 30.04.2016 року має заборгованість 18 819,92 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 1 893,44 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 12 654,10грн.; заборгованість за пенею та комісією 2 900,00 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 872,38 грн.. Просить стягнути з відповідача 18 819,92 грн. заборгованості по кредитному договору та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не з'явився, просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.4). Відповідач у судове засідання не з'явилася повторно. У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Встановлено, що 29.06.2013 року між позивачем та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н від 29.06.2013 року, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 1 900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.6). Відповідач порушила зобов'язання за кредитним договором та не сплачує кредит та відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого станом на 30.04.2016 року утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 18 819,92 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 1 893,44 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 12 654,10 грн.; заборгованість за комісію за користування кредитом 2 900,00 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 872,38 грн., що підтверджується розрахунком (а.с.5). Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № б/н від 29.06.2013 року у сумі 18 819,92 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру у розмірі 1378,00 (а.с.38) підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved