Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № 1250/К від 27.07.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000 доларів США на термін до 24.07.2008 року та зобовязувався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором, 27.07.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до умов якого останній поручився перед банком солідарно в повному обсязі відповідати за своєчасне виконання відповідачем усіх її зобовязань за кредитним договором. Зобов'язання передбачені кредитним договором відповідачі належним чином не виконали, а тому станом на 09.09.2016 р. заборгованість відповідачів перед ПАТ КБ «Приватбанк» становить 55971,11 дол. США, що складається з заборгованості за кредитом 8000 дол. США, заборгованості по відсотках за користування кредитом 17272,13 дол. США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 30698,98 дол. США. Однак, від цієї суми віднімається сума, яка була задоволена судовим наказом Луцького міськрайонного суду від 03.12.2007 року про стягнення з відповідачів на користь позивача 10261,39 дол. США за кредитним договором та договором поруки № 1250/К від 27.07.2006 року. На підставі наведеного, просить суд, стягнути солідарно з відповідачів в користь позивача кредитну заборгованість в розмірі 15397,24 дол. США, що за курсом 24,81 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.08.2016 року складає 382005,52 грн. та понесені судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, подав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання повторно не зявились з невідомих суду причин, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, заперечення проти позову суду не надали. За погодженням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 550, 556 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В ст. 1048 ЦК України, передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як вбачається з матеріалів справи,що 27.07.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1250/К відповідно до якого, останній отримав 8000 доларів США на термін до 24.07.2008 року та зобовязувався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с.13-15). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання. В забезпечення виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором, 27.07.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до умов якого останній поручився перед банком солідарно в повному обсязі відповідати за своєчасне виконання відповідачем усіх її зобовязань за кредитним договором (а.с. 16). Відповідно до ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до п. 2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання обовязків за кредитною угодою в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (а.с. 16). Судом встановлено, що на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідачі грошові кошти за кредитним договором не повернули. Відповідно до ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Судовим наказом Луцького міськрайонного суду від 03.12.2007 року на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» з відповідачів стягнуто заборгованість за вищевказаним кредитним договором в розмірі 51820,02 грн. (а.с.4). Отже, з врахуванням стягнутої суми боргу за судовим наказом, станом на 09.08.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 15397,24 дол. США, що за курсом 24,81 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.08.2016 року складає 382005,52 грн., яка складається з заборгованості по відсотках за користування кредитом (а.с.5-6). Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що з відповідачів слід стягнути в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованість в сумі 15397,24 дол. США, що за курсом 24,81 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.08.2016 року складає 382005,52 грн., яка складається з заборгованості по відсотках за користування кредитом. Судом встановлено, що позивачем надсилалися відповідачам письмові повідомлення про погашення заборгованості (а.с. 8-9). Отже, відповідачі істотно порушила вимоги ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, 549, 550, 598, 599, 610, 612, 627, 651, 1054, 1055 ЦК України, кредитного договору, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Outcome: approved