Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») в особі представника Сафіра Ф.О. звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначають, що з відповідачем по справі було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 18 лютого 2016 року про надання кредиту на суму 12 646, 12 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та відсотків за його використання боржник не виконує, в зв'язку з чим станом на 25 січня 2017 року має заборгованість у сумі 15 536 грн. 39 коп., яку позивач просить стягнути в судовому порядку. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач викликалася в судове засідання через оголошення у газеті Слобідський Край №21 від 16 березня 2017 року. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленою про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, суд вважає судову повістку відповідачу врученою належним чином, а її неявку в судове засідання такою, що не має поважних причин. Причини неявки суду відповідач не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не подала. Зі згоди представника позивача, викладеній у його письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, в зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил продукту кредитних карт (а.с.6). Взяті на себе зобов'язання по Угоді б/н від 18 лютого 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси. У порушення зазначених умов договору відповідач зобов'язання за вищевказаною угодою належним чином не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором станом на 25 січня 2017 року відповідач має заборгованість у сумі 15 536 грн. 39 коп., яка складається з наступного: 11 297,43 грн. заборгованість за кредитом; 1189, 05 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1959,45 заборгованість за пенею та комісією; 1090,46 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості, наданим позивачем. (а.с.4). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем будь-яких заперечень проти позову суду не надано. Оскільки відповідач належним чином не виконала умови Угоди, заборгованість за кредитним договором б/н від 18 лютого 2016 року склала 15 536 грн. 39 коп., тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача зазначену заборгованість. За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору 1 600 грн. та витрати пов'язані з розміщенням оголошення в газеті в розмірі 278,40 грн. А тому,

Outcome: approved