Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору від 28.11.2006 року, яка становить 12161,47 грн. Позивач посилається на те, що відповідач відповідно до укладеного договору від 28.11.2006 року отримав кредит у розмірі 1757,75 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Прийняті на себе обовязки [PERSON] не виконує, що є підставою для стягнення заборгованості по кредиту. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала суду заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.11.2006 року між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 1757,75 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. На час звернення до суду відповідач свої зобовязання за кредитним договором в повному обсязі не виконала. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання\~настають правові наслідки, встановлені\~ договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України та ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи відсутній обгрунтований та детальний розрахунок заборгованості із зазначенням щомісячних платежів та термінів нарахування неустойки, який є належним доказом заборгованості за кредитним договором. За відсутності такого розрахунку перевірити розмір заборгованості, яка є предметом доказування не можливо. Оскільки позовні вимоги грунтуються на тому, що рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 16.05.2012 року була стягнута заборгованість з відповідача за вказаним кредитним договором, а позивач просить суд стягнути різницю між сумою, яка вже була стягнута та залишком (при цьому перевірити такі розрахунки позивача не можливо за відсутності розрахунку заборгованості), суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Outcome: dismissed