Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» в особі відділення ПАТ КБ «Надра» Тернопільське регіональне управління, надалі позивач, звернулося до Тернопільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] надалі відповідач, в якому просить стягнути заборгованість за кредитом в сумі 407,60 доларів США, що еквівалентно - 3643,12 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, в їх обґрунтування посилається на неналежне виконання відповідачем покладених на нього умовами договору кредиту зобов'язань щодо своєчасної сплати платежів по кредитній картці, в зв'язку з чим виникла заборгованість і є правові підстави для звернення до суду про стягнення суми кредиту. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позову, а також заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не подав. Тому, суд в порядку ст.ст. 169, 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказах. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. 22 серпня 2007 року ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» в особі відділення ПАТ КБ «Надра» Тернопільське регіональне управління) відкрив [PERSON] рахунок кредитної картки [NUMBER] типу Visa Classic, із встановленим лімітом в розмірі 700 доларів США на необмежений термін. Відповідно до вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] отримав кредитну картку, провів операцію щодо зняття коштів і частково здійснював поповнення рахунку. Відповідно до п. 7.7. кредитного договору, у випадку несплати відповідачем в строк до 15-го числа місяця, що слідує за розрахунковим, частини кредиту, що входить до обов'язкового мінімального платежу, позивач нараховує відсотки за користування простроченим кредитом, на суму фактичної простроченої заборгованості з дати її виникнення по день погашення. На суму несплачених відсотків за користування кредитом, що входять до обов'язкового мінімального платежу, позивач нараховує пеню за кожний день прострочення, па суму прострочених відсотків відповідно до тарифів банку. У відповідності до п.8.6. договору, відповідач несе відповідальність за невиконання своїх фінансових зобов'язань за договором в установленому договором та законодавством порядку. Однак, згідно долученого розрахунку [PERSON] свої зобов'язання по поверненні отриманих кредитних кошів не виконав, в зв'язку з чим допустив заборгованість, яка станом на 24.02.2014 року становить: 407,60 дол. США, з яких: заборгованість за основною сумою кредиту - 275,59 дол. США, що еквівалентно - 2 463,22 грн.; заборгованість по відсотках - 36,97 дол. США, що еквівалентно - 330,43 грн.; пеня за несвоєчасно погашений кредит та відсотки - 95,04 дол. США. що еквівалентно - 849,46 грн. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк зазначений в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. 25.02.2014 року на адресу [PERSON] була направлена претензія про погашення заборгованості за Договором №?78668754 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від 22.08.2007р., яка залишена боржником без відповідного реагування та задоволення. За нормами ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник зобов'язувався повертати кошти частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишився та сплати процентів. Станом на дату розгляду справи сторонами не подано і судом не здобуто доказів сплати суми боргу. За таких обставин, відповідачем були порушенні умови кредитного договору та норми чинного законодавства, в результаті чого виникла заборгованість, яка підлягає стягнення в судовому порядку, так як підтверджена матеріалами справи, вимоги Банку ґрунтуються на нормах законодавства та не спростовані належними і допустимими доказами відповідачем. Згідно ст. 88 ЦПК України в користь позивача із відповідача слід стягнути понесені судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved