Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до Троїцького районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, якою просило солідарно стягнути з них на користь цього банку заборгованість за договором про іпотечний кредит №401 від 10.03.2010 року, яка станом на 22.01.2019 року складає 137447,11 гривень, з яких 52570,70 грн. - борг за кредитом; 59986,75 грн. - відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 22.01.2019; 20874,44 грн. - інфляційні втрати банку з серпня 2014 року по січень 2019 року за прострочення відсотків за користування кредитом; 4015,22 грн. - три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом з 01.08.2014 по 21.01.2019. Крім того, просить стягнути солідарно з відповідачів судовий збір в сумі 2061,71 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному Веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області. Причини неявки суду не повідомили. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судовим розглядом встановлено, що 10.03.2010 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (надалі за текстом АТ «Ощадбанк»), укладено договір про іпотечний кредит № 401, за яким банк надав [PERSON] кредит у розмірі 130000,00 грн. строком до 10.03.2030 року, а [PERSON] взяв на себе зобов`язання повернути кредит, а також сплатити проценти в розмірі 25,0% річних за користування кредитом (а.с.8 9). Також, 10.03.2010 року між АТ «Ощадбанк», [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки № 1 (а.с.12), за яким [PERSON] взяв на себе зобов`язання відповісти солідарно за своєчасне та повне виконання [PERSON] своїх зобов`язань за договором про іпотечний кредит №401 від 10.03.2010. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 5-7), відповідачі належно не виконували свої зобов`язання за договором, внаслідок чого станом на 22.01.2019 року заборгованість складає 137447,11 гривень, з яких 52570,70 грн. - борг за кредитом; 59986,75 грн. - відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 22.01.2019; 20874,44 грн. - інфляційні втрати банку з серпня 2014 року по січень 2019 року за прострочення відсотків за користування кредитом; 4015,22 грн. - три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом з 01.08.2014 по 21.01.2019. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до змісту ч.1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до положень статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредиторами як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень частини 1статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до приписів ч.1ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором у розмірі 137447,11 гривень, з яких 52570,70 грн. - борг за кредитом; 59986,75 грн. - відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 22.01.2019; 20874,44 грн. - інфляційні втрати банку з серпня 2014 року по січень 2019 року за прострочення відсотків за користування кредитом; 4015,22 грн. - три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом з 01.08.2014 по 21.01.2019 є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачами не спростований. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 5936620713 від 08.02.2019 року про сплату судового збору у сумі 2061 грн. 71 коп. (а.с. 1). Враховуючи викладене та з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 2061 грн. 71 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved