Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк\~«Приватбанк»\~(далі - позивач) звернулося до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення з відповідача 12 452 грн. 62 коп., у звязку із неналежним виконанням відповідачем умов укладеної сторонами 25.06.2014 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, а також про стягнення судових витрат у справі. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 25.06.2014 між сторонами укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якої відповідач отримав кредит у розмірі 4603 грн. 60 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Посилаючись на порушення відповідачем умов Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також пеню та штраф, що станом на 06.02.2017 складає 12 452 грн. 62 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, з поданого до суду разом з позовною заявою клопотання, вбачається, що позивач просить розглянути справу без участі його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. Відповідно до положень\~ст.224 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши в судовому засіданні наявні у справі письмові докази, суд дійшов такого. 25.06.2014 між сторонами укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі\~Генеральна угода), відповідно до умов якої відповідач отримав кредит у розмірі 4603 грн. 60 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Згідно з п. 2.2 Генеральної угоди при порушенні відповідачем строків погашення заборгованості, зазначених у Генеральній угоді, Умовах та правилах, більш ніж на 31 день за зобовязаннями строк яких не настав, сторони узгодили, що строк повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 487 грн. 96 коп. Відповідно до п. 2.5 Генеральної угоди відповідач зобовязався повернути суму кредиту, процентів, винагороди відповідно до Генеральної угоди та Умов та правил. Згідно з п. 2.9 Генеральної угоди процентна ставка по кредиту може змінюватись в залежності від змін облікової ставки НБУ або в інших випадках, відповідно до Умов та правил. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та позивачем [PERSON] договір, що підтверджується підписом відповідача в угоді. При укладенні договору сторони керувались ч.1\~ст.634 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України), відповідно до умов якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач користувався встановленим лімітом, при цьому свої зобовязання за кредитним договором в частині погашення основної заборгованості за кредитом та процентів за користування кредитом відповідач належним чином не виконує. Неналежним виконанням зобовязань за Генеральною угодою від 25.06.2014 року відповідач порушує умови договору, права позивача, та вимоги\~ст.526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Також, згідно з положеннями\~ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.527 ЦК України\~боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з положеннями ч.1\~ст.530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідач в порушення умов кредитного договору не виконав зобов'язання по сплаті кредиту та відсотків, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 12452 грн. 62 коп. Так, відповідач порушив вимоги ст.ст.526,\~530 ЦК України\~відповідно до яких зобов'язання повинно виконуватись належним чином і у встановлений договором строк. Заборгованість по Договору відповідачем не погашено, тому відповідно до розрахунку заборгованості за Генеральною угодою від 25.06.2014 року станом на 06.02.2017 року у відповідача існує заборгованість перед позивачем у розмірі 12452 грн. 62 коп., з яких: 4603 грн. 62 коп. - загальний залишок заборгованості за кредитом; 2205 грн. 12 коп.\~загальний залишок заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 5155 грн. 92 коп. - заборгованість за пенею; 487 грн. 96 коп. штраф. Крім того, визначаючи розмір заборгованості та її складові слід зазначити про відсутність підстав для стягнення нарахованого Банком штрафу, оскільки має місце подвійна відповідальність за одне й те ж саме порушення. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3\~ст. 549 ЦК України). За положеннями\~ст. 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Пунктом 2.8 Генеральної угоди передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, п.2.2 Генеральної угоди передбачено, що у разі порушення позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в цій Генеральній угоді, Умовах та Правилах, більше ніж на 31 день, по зобов'язаннях строк яких не настав, сторони погодили, що строк повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту починаючи з 32-го дня порушення вважається простроченою. Позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 487 грн. 96 коп. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення (строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором) свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вищенаведене підтверджується правовою позицією Верховного Суду України яка висловлена в постанові № 6-2003цс15 від 21.10.2015 року. Виходячи з наведеного у задоволенні вимог про стягнення пені слід відмовити. За таких обставин, суд приходе висновку про те, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 7296 грн. 70 коп., що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 4603 грн. 62 коп., заборгованості по відсотках за користування кредитом у розмірі 2205 грн. 12 коп., штраф відповідно до п.п.2.2 Генеральної угоди у розмірі 487 грн. 96 коп. Відповідно до ч.1\~ст.88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп., сплачений позивачем за платіжним дорученням № PROM8BPPMS від 08.02.2017 року.

Outcome: partial