Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» звернулося з позовом до [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором К2W3F480714223 від 25.12.2012 року в розмірі 7972.80 грн. та 1600.00 грн. в повернення судового збору. Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем, належним чином взятих на себе зобовязань, визначених вищевказаним кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, заперечення проти позову та доказів на їх обґрунтування суду не надав, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим у встановленому порядку місцем своєї реєстрації. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно із ч.1 ст. 224 ЦПК України «у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи». Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до слідуючого висновку. 25.12.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір К2W3F480714223, за яким відповідач отримав кредит у сумі 7972.80 грн.зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Укладений між сторонами договір складається з Заяви (а.с.6), Умов та правил надання банківських послуг (а.с.7-16). За своєю правовою природою вказаний договір є одним із видів кредитного договору. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобовязанням, в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком (а.с.5) та не спростована відповідачем. Так, розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем станом на 03.02.2017 року складає 13294.60 грн., з яких: заборгованість за кредитом 2096.03грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором 10089.30грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова)- 609.27 грн. Згідно витягу із статуту (а.с.12) позивач є правонаступником Закритого акціонерного товариства [PERSON] банк «ПриватБанк». А, довідкою з ЄДРПОУ (а.с.19) та банківською ліцензією (а.с.21) підтверджується, що він є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно із статтею 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в статті 530 ЦК України вказується, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобовязання або односторонню зміну його умов. В порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобовязань, в установлені строки заборговані суми не повернув. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобовязань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до статті 88 ЦПК підлягають стягненню з відповідача судові витрати понесені позивачем і документально підтвердженні. Згідно платіжного доручення № IHB92B1G9B від 22.02.2017 року (а.с.23) позивачем було сплачено 1600 грн. 00 коп. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved