Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з квартири. Свої вимоги обґрунтовує, тим що відповідно до договору №KIO0GA0000000019 від 17.09.2008 року укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], [PERSON] 18.09.2008року отримав кредит у розмірі 463160 гривень 71 копійку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% на рік та суму залишку заборгованості. За умовами зазначеного кредитного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банкові грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Однак, позичальник умови договору не виконав, суму заборгованості та проценти за користування кредитом на користь Банку не повернув. Внаслідок порушення виконання зобов'язань станом на 12.11.2013 року у боржника: утворилась заборгованість у загальному розмірі 1592374 гривні 84 копійки з яких: заборгованість за кредитом в сумі - 427033,31 гривень; заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі - 341346,40 гривень; заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі - 67971,67 гривень; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі - 679957,99 гривень; штраф (фіксована частина) в сумі - 250,00 гривень; штраф (процентна ставка) в сумі - 75815,47 гривень. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і Відповідач 17.09.2008 року уклали договір іпотеки №KIO0GA0000000019 від 17.09.2008 року. Згідно зазначеного договору іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 66,08 кв.м., житловою площею 39,40 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи надав до суду письмові пояснення по справі в яких покладався на розсуд суду та просив здійснювати розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, відповідно до договору №KIO0GA0000000019 від 17.09.2008 року укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], [PERSON] 18.09.2008року отримав кредит у розмірі 463160 гривень 71 копійку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% на рік та суму залишку заборгованості. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і Відповідач 17.09.2008 року уклали договір іпотеки №KIO0GA0000000019 від 17.09.2008 року. Згідно зазначеного договору іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 66,08 кв.м., житловою площею 39,40 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. За умовами зазначеного кредитного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банкові грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Однак, позичальник умови договору не виконав, суму заборгованості та проценти за користування кредитом на користь Банку не повернув. Внаслідок порушення виконання зобов'язань станом на 12.11.2013 року у боржника: утворилась заборгованість у загальному розмірі 1592374 гривні 84 копійки з яких: заборгованість за кредитом в сумі - 427033,31 гривень; заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі - 341346,40 гривень; заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі - 67971,67 гривень; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі - 679957,99 гривень; штраф (фіксована частина) в сумі - 250,00 гривень; штраф (процентна ставка) в сумі - 75815,47 гривень. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона ( боржник ) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони ( кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений - іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель справі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом стягнення на предмет іпотеки. Згідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менше ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов'язань, що є порушенням норм чинного законодавства України. Оцінюючи зібрані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя справі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Згідно ст.40 Закону України «Про іпотеку», після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду Судом встановлено, що позивач 09.10.2013 року відповідачу направив вимогу у добровільному порядку протягом 30 днів звільнити квартиру, що є предметом іпотеки. Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Слід зазначити, що ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Разом з тим, в судовому засіданні представник позивача не довів, що на сьогодні порушені права, свободи чи інтереси позивача тим, що відповідач проживає у вказаній квартирі. Вказана квартира з прилюдних торгів станом на момент розгляду справи не продана. При цьому, представник позивача не надав суду доказів того, що Відповідач перешкоджає позивачу чи державному виконавцю у реалізації квартири з прилюдних торгів. Також судом не встановлено, що відповідач перешкоджає у доступі до квартири позивачу з метою проведення показу квартири потенційним покупцям. За таких обставин, оскільки на момент звернення із позовом права, свободи чи інтереси позивача тією обставиною, що відповідач проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] судом не встановлено, суд вважає позовні вимогу про виселення Відповідача та інших осіб передчасними, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

Outcome: partial