Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до укладеного договору № 4760 від 15.08.2011 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 80000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 20 % на річних, строком на 120 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 14 серпня 2021 року на споживчі цілі. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором було укладено договір поруки № 1306 від 15.08.2011 року з [PERSON], за умовами якого поручитель зобовязався відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязання за кредитним договором, а також додатковими договорами до нього. Відповідачі належним чином не виконали зобовязання за договором, у звязку з чим станом на 20.03.2017 року за ними утворилась заборгованість в сумі 55762,80 грн., яка складається з наступного: 32647,74 грн. борг за кредитом, 17739,73 грн. відсотки за кредитом з 01.08.2014 року по 19.03.2017 року, 4675,06 грн. інфляційні втрати банку з серпня 2014 року по лютий 2017 року, 700,27 грн. три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з 01.08.2014 року по 19.03.2017 року. Відповідно до п. п. 4.2.1. 4.2.2. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника при виникненні простроченої заборгованості чи процентами, а також в інших випадках, передбачених цим договором дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. У звязку з порушенням відповідачами умов кредитного договору в частині своєчасної сплати основної суми кредиту та процентів за користування кредитом, на адресу відповідачів 06.12.2016 року було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту. У звязку з тим, що вимога банку не задоволена, позивачі добровільно не погасили заборгованість за кредитним договором, позивач звернувся з даним позовом до суду. У судове засідання сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не зявилися. Представник позивача просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі причини неявки суду не повідомили. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 15.08.2011р. між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4760, за умовами якого, ПАТ «Державний ощадний банк України» було надано кредит [PERSON] у сумі 80000,00 грн. на строк 120 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 14 серпня 2021 року на споживчі цілі, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 20% річних. Згідно п. п. 1.4 1.5.4. кредитного договору відповідач [PERSON] зобовязана щомісячно проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 667,67 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітнім. Відповідно до пункту 4.2.2. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами, а так в інших випадках, передбачених цим договором дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. Згідно пунктів 1.1., 2.1., 3.1., 3.2. договору поруки № 1306 від 15.08.2011 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Державний ощадний банк України» поручитель зобовязується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязання за кредитним договором № 4760 від 15.08.2011 року, а також додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. У разі порушення боржником виконання зобовязання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобовязання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору в порядку, передбаченому цим договором. Поручитель відповідає по зобовязаннях за кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Солідарні боржники залишаються зобовязаними перед кредитором до тих під, поки всі зобовязання за кредитним договором не будуть виконані повністю. Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто. З частини 1 ст. 530 ЦК України вбачається, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів даної справи відповідач [PERSON] свої зобовязання за договором № 4760 від 15.08.2011 року належним чином не виконувала, тому згідно розрахунку, наданого банком, станом на 20.03.2017 року за нею утворилася заборгованість, яка складається з: 32647,74 грн. борг за кредитом, 17739,73 грн. відсотки за кредитом з 01.08.2014 року по 19.03.2017 року, 4675,06 грн. інфляційні втрати банку з серпня 2014 року по лютий 2017 року, 700,27 грн. три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з 01.08.2014 року по 19.03.2017 року. Всього заборгованість за кредитом становить 55762,80 грн. Оскільки відповідачі неналежним виконанням своїх зобов'язань за договором, що виразилось в не поверненні кредиту заподіяв позивачу збитки, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 158309827 від 03.04.2017 року про сплату судового збору в сумі 1600 грн. 00 коп. Таким чином судом вбачається необхідність солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача сплаченої суми судового збору по 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved