Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 14.03.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір № б/н (далі - Договір), згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 5300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач умови Договору виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не здійснював, у зв'язку з чим станом на 30.06.2014 року за ним виникла заборгованість у загальній сумі 9894,55 грн., яка до теперішнього часу не погашена. У зв'язку з зазначеним позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 9894,55 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що 14.03.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 6). Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п. 2.1.1.5.6. Умов та Правил надання банківських послуг - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороду банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та Правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми кредиту. Згідно п. 2.1.1.12.11 Правил користування платіжною карткою, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за договором. Згідно до п.п. 6.5. 6.6 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за користування, по перерозходу платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. В разі невиконання зобов'язань за Договором на вимогу банку виконувати зобов'язання по поверненню кредиту (в тому числі прострочення кредиту та овердрафту), сплати винагороди банку. Відповідно до п. 8.6. Умов та Правил надання банківських послуг при порушені клієнтом строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбаченому договором понад 120 днів, зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно роз'яснень, наданих судам в Постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ№5 від 30.03.2012 року в п.27 судом може бути застосовано положення ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки лише за заявою відповідача. Істотними обставинами в розумінні частини третьої ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). За таких обставин, суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідача борг за кредитним договором №б/н від 14.03.2012 року, який згідно розрахунку заборгованості станом на 30.06.2014 року становить суму у розмірі 9894,55 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 5189 грн.; - заборгованості по процентам за користування кредитом - 2708,19 грн.; - заборгованості з пені та комісії за користування кредитом - 1050 грн., - штрафу (фіксована частина) - 500 грн.; - штрафу (процентна складова) - 447,36 грн. За правилами ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved