Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі позивач, ПАТ «ВіЕйБі Банк», Банк), звернулось\~до суду з позовом до [PERSON] (далі-відповідач), в якому просило стягнути з останньої 28\~845,21 грн. заборгованості за кредитним договором, з яких: 4\~694,10 грн. кредит; 1\~413,37 відсотки; 633,86 грн. комісія за РО; 22\~103,88 грн. плата за пропуск платежів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач порушує умови договору банківського обслуговування № BLZKPbc00012312 від 10.02.2011 року (надалі кредитний договір), укладеного між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON], відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 11 500 грн. 00 коп. Позивач свої зобовязання за договором щодо надання кредиту виконав, проте відповідач порушив умови вказаного договору щодо повернення кредиту. В судове засідання позивач представника не направив, згідно письмового клопотання, просив розглядати справу без участі його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої позов визнала частково, вказала, що зазначена позивачем сума пені є завищеною, та просила суд зменшити її розмір. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 10.02.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування № BLZKPbc00012312, відповідно до якого позивач надає відповідачу кредит в сумі 11 500 (одинадцять тисяч пятсот) грн. 00 коп. на поточні потреби, на строк з 10.02.2011 року по 10.02.2014 року, а відповідач зобов'язується погасити кредит, сплатити за його користування проценти в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. За користування кредитними коштами встановлюється номінальна процентна ставка у розмірі 17% річних. За управління кредитом встановлюється комісія у розмірі 1,50 % від суми кредиту. Даний кредитний договір складається з двох частин: [PERSON] та ІІ. Загальної. [PERSON] частиною договору встановлено: п.1 - сума кредиту становить 11 500,00 грн.; п.2 - термін повернення кредиту 10 лютого 2014 року; п. 3 - процентна ставка 17 % річних; п.4 - комісія за управління кредитом 1,50% від суми кредиту; п.8 штраф, передбачений п.4.2 Загальної частини договору 25,00% від суми кредиту; п. 9 - пеня, передбачена п. 4.3 Загальної частини договору 0,50%. Так відповідно до п. 1.5 Загальної частини кредитного договору за користування кредитними коштами відповідач зобовязувався здійснювати плату у вигляді процентів, які нараховуються за процентною ставкою в розмірі 17 % річних. Відповідно до п. 1.4 Загальної частини кредитного договору за обслуговування кредиту відповідач зобовязувався здійснювати щомісячну плату у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,50 % від суми кредиту. Відповідно до п.2.4.2 Загальної частини кредитного договору проценти та комісію за управління кредитом відповідач зобов'язувався сплачувати щомісячно в день повернення частини кредиту відповідно до платежів, передбачених у Графіку погашення заборгованості за кредитом, який є невідємною частиною кредитного договору (надалі-Графік). Пунктом 2.5 кредитного договору передбачено порядок виконання зобовязань відповідача перед позивачем. Зокрема відповідно до п.2.5.1 Загальної частини кредитного договору, щомісячний платіж, передбачений Графіком, складається із строкової частини кредиту та строкових процентів. Платежі є ануїтетними: регулярні рівні щомісячні платежі, що направляються на погашення кредиту, а саме, основного боргу і процентів, що розраховуються таким чином, що в кінці строку договору за умови належного виконання зобов'язання відповідачем заборгованість повністю погашається. Так, відповідно до п.2.5.2 Загальної частини кредитного договору, відповідач зобов'язувався не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк», вказаний в п.6 [PERSON] частини договору у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу згідно п.1.2 кредитного договору кредит в національній валюті в сумі 11 500,00 грн., відкривши поточний рахунок № 2625450010/040000046255 та встановивши відкличну не відновлювальну кредитну лінію. Станом на 17.08.2015 року відповідач належним чином не виконує зобовязання за кредитним договором, у результаті чого виникла заборгованість (згідно розрахунку позивача) за кредитом в сумі 28\~845,21 грн., з яких: 4\~694,10 грн. кредит; 1\~413,37 відсотки; 633,86 грн. комісія за РО та пеня за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 22\~103,88 грн. плата за пропуск платежів, передбачена п. 4.3 Загальної частини кредитного договору. Так, у випадку прострочення відповідачем сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за Графіком, Банк має право вимагати від відповідача додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань (а саме, неповернення чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управлінням кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені - 0,50% за методом «факт/360» (п. 10 [PERSON] частини Кредитного договору). Таким чином загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на 17.08.2015 року становить 28 845,21 грн. (згідно розрахунку позивача), яка на даний час залишається непогашеною. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» підлягають задоволенню повністю в частині стягнення заборгованості за кредитом, по відсотках та комісії. Що стосується стягнення пені, то в даній частині позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступних вимог законодавства. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стягнення з боржника, який порушив грошове зобовязання, сум індексації грошового боргу та процентів не перешкоджає стягненню у передбачених законом або договором випадках неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобовязання, оскільки\~ відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.\~ Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). Як установлено судом, пунктом 4.3 (ІІ. Загальна частина кредитного договору) договору передбачено, що у випадку прострочення Позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за Графіком, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань (а саме неповерненої чергової частини Кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління Кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п.9 [PERSON] частини Договору. Банк може використати право на застосування пені, починаючи з наступного дня, рахуючи з дати порушення Позичальником терміну виконання свого грошового зобов'язання, передбаченого цим Договором, а якщо така дата порушення припадає на вихідний, святковий або неробочий день, то рахуючи з першого робочого дня, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем, та закінчуючи днем, що передує даті повного виконання всіх прострочених грошових зобов'язань. За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання, не може перевищувати один рік (пункт перший частини другої статті 258 ЦК України). При цьому виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня\~ на відповідну суму, а позовна\~ давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Крім того, частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду\~зменшити\~розмір неустойки за\~ умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Таким чином, суд вважає, що розмір пені, який нарахований позивачем значно перевищує розмір збитків, а тому його слід зменшити до заборгованості по кредиту, тобто стягненню підлягає пеня в сумі 4\~694,10 грн. Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 28 845,21 грн. підлягають частковому задоволенню, а саме на суму 11\~435,43 грн., яка складається з: 4\~694,10 грн. кредит; 1\~413,37 відсотки; 633,86 грн. комісія за РО; 4\~694,10 грн. плата за пропуск платежів. Вирішуючи спір, суд виходить також з наступного. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов'язання або од\-ностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст.1049,1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 243,60 грн. судового збору.

Outcome: partial