Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 02 квітня 2008р. між ЗАТ «Альфа Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір№800003498, відповідно до якого ЗАТ «Альфа Банк» надав відповідачу кредит в розмірі 87.000 доларів США. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, у останнього виникла заборгованість в розмірі 2223232,75 грн. А тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 2223131,75 грн., з яких: 694075,99 грн. - за кредитом, 422202,73 грн. - по відсотках та 1106853,03 грн. - сума пені. 17 вересня 2014 р. представником ПАТ «Альфа Банк» були подані уточнення, згідно яких позивач просить стягнути з відповідача суму в розмірі 2675630,27 грн., з яких 618323,67 грн. заборгованість по відсотках та 12057306,60 грн. - суму пені. В судовому засіданні представник позивача підтримала уточнену позовну заяву, за викладеними в ній обставинами та просила її задовольнити в повному обсязі, при цьому зазначивши, що сума заборгованості відповідача по пені становить майже 19 мільйонів гривень, а виходячи з принципу розумності позивач зменшує суму нарахованої неустойки до 11% та просить стягнути пеню в розмірі 2057306,60 грн., відповідно до ст.. 625 ЦК України. В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позову, пояснивши, що в 08 жовтня 2008 року було винесено рішення постійно діючого третейського суду про стягнення з [PERSON] тіла кредиту, відсотків та пені. Вважає що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки представник позивача посилається на ч.2 ст. 625 ЦК України, при цьому просить стягнути відсотки та пеню. Відповідача [PERSON] в судовому засіданні підтримав думку свого представника та просив відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 02 квітня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №800003498, згідно якого ЗАТ «Альфа-Банк» надав [PERSON] кредит в розмірі 87.000 доларів США з процентною ставкою 14,05% річних на власні потреби без будь-яких обмежень. 19.08.2009р. ЗАТ «Альфа-Банк» було приведено у відповідність до ЗУ «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування ЗАТ «Альфа-Банк» в Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (а.с.5-12). 08 жовтня 2008 року Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» винесено рішення про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 421212,86 грн., за нарахованими відсотками - 7605,32 грн. та пені - 4657,11 грн. (а.с.48-53). Відповідно до ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 листопада 2008 року видано виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 08.10.2008р. (а.с.54). 21 листопада 2008 року Новозаводським районним судом м. Чернігова видано виконавчий лист №6-288/08 про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі: за кредитом - 421212,86 грн., по відсотках - 7605,32 грн., пені - 4657,32 грн. (а.с.55). Відповідно до наданих відповідачем квитанцій, в період з 01 листопада 2008 року по 26 грудня 2012 року [PERSON] погашено заборгованість за кредитним договором після вирішення справи третейським судом в розмірі 52159,00 грн.(а.с.143-164). В судовому засіданні представник відповідача наполягав на тому, що після винесення рішення третейським судом припинено дію кредитного договору укладеного 02 квітня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] Однак дані пояснення суд вважає необґрунтованими, оскільки предметом розгляду справи Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» було стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 421212,86 грн., за нарахованими відсотками - 7605,32 грн. та пені - 4657,11 грн., а не розірвання кредитного договору. При цьому, слід зазначити, що стягнення в повному обсязі тіла кредиту з відповідача не тягне за собою, як наслідок, розірвання кредитного договору. Відповідно до п. 2.3 Кредитного договору, строк дії договору закінчується 02 квітня 2023 року. Судом встановлено, що відповідачем не виконано в повному обсязі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 08.10.2008р. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно п.17 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526,599 ЦК. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості по відсотках є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо стягнення суми пені слід зазначити наступне. На стадії доповнення представник відповідача зазначив, що пеня може бути стягнута, відповідно до ч.2 ст. 258 ЦК України, лише за один рік та сума пені не може перевищувати сумі заборгованості, стягнутої з відповідача на користь позивача за рішення третейського суду. При цьому, слід зазначити, що представник відповідача не просить застосовувати строк позовної давності щодо стягнення суми пені. В уточненій позовній заяві представником позивача зазначено, що сума пені за прострочення виконання договору становить 18702787,32 грн., однак враховуючи принцип розумності та справедливості, ПАТ «Альфа-Банк» зменшує суму нарахованої неустойки до 11% та остаточно просить стягнути з відповідача пеню в розмірі - 2057306,60 грн. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідачем протягом п'яти років після винесення рішення Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 08 жовтня 2008 року, сплачувалась сума заборгованості за кредитом та положення ч.3 ст.551 ЦК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ПАТ «Альфа-Банк» пеню в розмірі 18.000 грн., з огляду на надмірність порівняно з сумою прямих збитків, завданих позивачу. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно вимог ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать і витрати на правову допомогу (п.2ч.3ст.79 ЦПК України). Підлягає стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» судовий збір в розмірі 3654,00 грн., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial