Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі по тексту ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 17.12.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 11943,61 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та зобов'язався повертати отриманий кредит, сплачувати відсотки за користування кредитними коштами. Свої зобов'язання Банк належним чином виконав, оскільки відповідачем не були виконані зобов'язання, встановлені Кредитним договором, ПАТ «КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість, яка станом на 10.06.2014 року становить 14066,76 грн., з яких: заборгованість за кредитом: 11943,61 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом: 1,79 грн., залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п. 2.2 Генеральної угоди: 2121,36 грн. 11.11.2014 року до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій зазначено, що позовні вимоги останній підтримує у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду судом повідомлений, за даних обставин суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, причин своєї неявки в судове засідання не повідомив, за таких обставин суд визнав причини його неявки неповажними та вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів, згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 28.10.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № б/н. Відповідач підтвердив свою згоду підписом, на те, що заява разом з умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір (а.с.4-5, 7-21). Відповідно до кредитного договору ПАТ «КБ «Приватбанк» надав відповідачу грошові кошти в сумі 11943,61 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до умов кредитного договору, погашення заборгованості здійснюється в порядку в строк, встановлений графіком погашення кредиту. Кредит надавався зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 17.12.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості (а.с.6). Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені Кредитним договором не виконує. Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Станом на 10.06.2014 року заборгованість за кредитним договором становить становить 14066,76 грн., з яких: заборгованість за кредитом: 11943,61 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом: 1,79 грн., залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п. 2.2 Генеральної угоди: 2121,36 грн (а.с.3). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статтею 612 ЦК України, передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 14066,76 грн. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved