Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк „ПриватБанк (далі ПАТ КБ „ПриватБанк або Банк) 01.03.2017р звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що між Банком та [PERSON] 05.07.2011р був укладений Кредитний договір №б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 11000грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Зазначає, що 30 вересня 2014 року позичальник [PERSON] помер. Вказує, що згідно відповіді Другої Краматорської державної нотаріальної контори встановлено, що спадкоємцем після померлого [PERSON], та яка звернулась із заявами про прийняття спадщини, є [PERSON], відповідач у справі. Свої вимоги мотивує тим, що станом на дату смерті заборгованість Позичальника перед Банком за кредитним Договором №б/н від 05.07.2011р становить 7686,94грн яка складається з наступного: 7351,37грн - заборгованість за кредитом; 335,57грн - заборгованість за відсотками. З посиланням на ст.ст.608, 1218, 1219, 1268 ЦК України просить стягнути з відповідачки на користь Банку заборгованість за вищевказаним Кредитним договором у загальному розмірі 7686,94грн, та у рахунок повернення сплаченого судового збору в сумі 1600грн. Представник ПАТ КБ „ПриватБанк [PERSON] підтримала вимоги позову в повному обсязі просила їх задовольнити, та в судовому засіданні надала пояснення, зазначенні в позовній заяві. Відповідачка, яка про дату, час і місце слухання справи повідомлена належним чином у відповідності зі ст.130 ЦПК України, в судове засідання не зявилася без повідомлення причини неявки. Відзив на позовну заяву, письмові, електронні докази та зустрічний позов до суду не надавала. Суд, згідно до ст.280 ЦПК України, з урахуванням міркування представника позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З наданої Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ „ПриватБанк № б/н, укладеної 05.07.2011р між позивачем ПАТ КБ „Приватбанк та [PERSON], вбачається, що останній отримав кредит у розмірі 11000грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Підписання кредитного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь\~якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ст.ст.526, 527 ч.1 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно до ст.610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобовязання (неналежне виконання). У відповідності із ст.ст.1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (кошти в такій же сумі) у термін і в порядку, що встановлені договором; за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Згідно наданого розрахунку заборгованості за Договором № б/н від 05.07.2011р убачається, що станом на станом на дату смерті заборгованість Позичальника [PERSON] перед Банком становить в загальному розмір 7686,94грн яка складається з наступного: 7351,37грн - заборгованість за кредитом; 335,57грн - заборгованість за відсотками. Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-НО №789582, виданого 02.10.2014р відділом ДРАЦС реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції, актовий запис №2345, убачається, що [PERSON] помер 30.09.2014р у віці 54 роки. З повідомлення із Другої краматорської державної нотаріальної контори від 26.08.2016р за №763/01/14, встановлено, що після смерті [PERSON], померлого 30.09.2014р, заведено спадкова справа №148/2015 та до нотаріальної контори звернулися спадкоємці за законом першої черги: дружина спадкодавця [PERSON], [INFO], про прийняття спадщини; дочка спадкодавця [PERSON], [INFO], про відмову від прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст.608, 1218, 1219 ЦК, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 зазначеного Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1281 ЦК України кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. За приписами ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 1 статті 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Судом встановлено, що позивач виконав умови договору, Позичальник [PERSON] отримав за договором обумовлену суму грошей, останній помер 30.09.2014р, тому його обов'язки за загальним правилом переходять до іншої особи його спадкоємця [PERSON] Аналізуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача, заборгованість за кредитним Договором №б/н від 05.07.2011р у розмірі 7686,94грн, задовольнивши вимоги позову в цій частині повністю. Також, у відповідності із ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача в рахунок повернення судового збору в сумі 1600грн.

Outcome: partial