Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 31.07.2012 року у розмірі 117000 грн. та судовий збір 1762 грн. В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до умов кредитного договору б/н від 31.07.2012 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідачу банком був наданий кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивачем своєчасно було виконано свій обов'язок надати кредитні кошти. Відповідачем було порушено зобов'язання, встановлені умовами кредитного договору, стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту і процентів за користування кредитними коштами, тобто умови кредитного договору щодо погашення кредиту, процентів відповідачем не виконуються. Заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 28.02.2018 року становить 117000 грн., яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом 7656,63 грн.; - заборгованість по процентами за користування кредитом 109343,37 грн.; Тобто, загальна сума грошових зобов'язань, що підлягає сплаті за кредитним договором станом на 28.02.2018 року загалом складає 117000 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, відповідно до поданої ним заяви він просить розглядати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Так, як відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоводенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ КБ ПРИВАТБАНК, було укладено кредитний договір б/н від 31.07.2012 року, відповідачу банком був наданий кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Статті 526, 527, 530 ЦК України передбачають, що зобовязання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Стаття 623 ЦК України передбачає, що боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до п. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В підтвердження позову в матеріалах справи є письмові докази: розрахунок заборгованості за кредитним договором б/н від 31.07.2012 року відповідно до якого загальна сума грошових зобовязань [PERSON], що підлягає сплаті за кредитним договором становить 117000 грн. (а.с. 9-13); копія заяви [PERSON] на отримання кредиту, копія умов та правил надання банківських послуг відповідно до яких [PERSON] зобовязується сплатити кредит, проценти за користування кредитом та інші платежі передбачені договором (а.с.15-40), копія паспорта [PERSON] (а.с. 41). Відповідач, як особа, яка не виконала взяті на себе зобовязання, повинна відшкодувати збитки заподіяні ПАТ КБ ПРИВАТБАНК. Згідно ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачів підлягають судові витрати на користь позивача. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 554, 623, 1049, 1050 1054 ЦК України та

Outcome: approved