Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 28.04.2011 року (далі кредитний договір), укладеним у вигляді заяви між позивачем і [PERSON], яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 7061,71 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 396,25 грн., штрафів : 500грн. (фіксована частина) та 372,90 грн. (процентна складова), а всього 8330,86 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до вказаного кредитного договору [PERSON] отримала кредит в сумі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте, грошові зобов'язання відповідно до умов кредитного договору [PERSON] належним чином не виконуються, що є підставою для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Також представник позивача в заяві вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачка, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась повторно. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України суд постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом об'єктивно встановлено, що 28.04.2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в сумі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.3.2 та п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, який в будь-який момент може його збільшити або зменшити. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком кредитний договір. Згідно п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.6.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, позичальник зобов'язаний на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту. Відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми боргу. [PERSON] не виконала своїх зобов'язань за кредитним договором з повернення коштів, внаслідок чого станом на 30.06.2014 року виникла заборгованість по кредиту, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 7061,71 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 396,25 грн., штрафів : 500грн. (фіксована частина) та 372,90 грн. (процентна складова), а всього 8330,86 грн. Дані обставини підтверджуються: кредитним договором № б/н від 28.04.2011 року; розрахунком заборгованості [PERSON] станом на 30.06.2014 року. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконувалися умови кредитного договору в частині погашення заборгованості перед позивачем, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість в сумі 8330,86 грн. Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - 243,60 грн. На підставі ст. ст. 526, 549, 551, 554, 610, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: approved