Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (Центральне відділення по ОПС) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за електроенергію, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач проживає за адресою: [INFO], користується електроенергією і є її споживачем. За відповідачем відкрито особовий рахунок № 517320088. Проте, зобовязань по сплаті за використану електроенергію не виконує, у звязку з чим за період з 30.04.2011 по 01.06.2017 у відповідача виникла заборгованість. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 3\~957,92 гривень, а також судовий збір в розмірі 1 600,00 гривень. 15.12.2017 набрав чинності Закон України № 2147-VIII від 03.10.2017, за яким Цивільний процесуальний кодекс України (далі ЦПК України) викладено у новій редакції. Відповідно до пп. 9 п. 1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. З огляду на викладене, оскільки дана цивільна справа станом на 15.12.2017 перебувала в процесі судового розгляду, судом продовжено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників справи. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а також, що представник не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином рекомендованими листами із повідомленнями. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, відзив не надав. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. За таких обставин, судом у судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів на підставі статей 280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Відповідач проживає за адресою: [INFO], користується електроенергією і є її споживачем на підставі особового рахунку № 517320088 про користування електроенергією. Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357, із наступними змінами та доповненнями (далі ПКЕЕН). Згідно з абзацом 2 п. 1 ПКЕЕН, ці Правила обовязкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до п. 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно з п. 20 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п. 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобовязаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії зобовязаний додержуватись вимог нормативно технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно з законодавством України, що передбачено ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику». За період з 30.04.2011 по 01.06.2017 відповідачем спожито 4 696 кВт/ч. За період з 30.04.2011 по 01.06.2017 відповідачем не здійснено жодного платежу. Отже, заборгованість за зазначений період становить 3\~957,92 гривень, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Згідно з вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк, що встановлений законом, договором. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що задовольняє позов у повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 1 600,00 гривень.

Outcome: approved