Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 286740,77 гривень та судовий збір в сумі 2867,41 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору №1094 Банк надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 356000,00 гривень зі сплатою 16,3% річних за користування кредитом, з терміном остаточного погашення не пізніше 27 липня 2018 року. По теперішній час відповідач свої зобов'язання не виконала, кредитну заборгованість не погасила, в зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, була повідомлена про розгляд справи належним чином, про причини неявки суду не сповістила та від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, відповідно до умов кредитного договору №1094 Банк надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 356000,00 гривень зі сплатою 16,3% річних за користування кредитом, з терміном остаточного погашення не пізніше 27 липня 2018 року (а.с.5-9). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, та у встановлений строк (термін) його виконання. З метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору Банком 27 липня 2007 року укладено з [PERSON] іпотечний договір, посвідчений приватний нотаріусом [PERSON], за реєстровим №5782 (а.с.10-11). В обумовлені кредитним договором строки [PERSON] своїх зобов'язань по поверненню кредиту і сплаті процентів не виконала, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором сума боргу, станом на 03 квітня 2014 року, становить 286740,77 гривень (а.с.13-17). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, враховуючи, що відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, суд приходить до висновку, що вимоги позивача, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved