Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № Р20.233.70276 від 24.10.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 43100,00грн. зі сплатою 7,9% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. ПАТ «Ідея Банк» повністю виконав свої зобовязання згідно кредитного договору, що підтверджується видатковим касовим ордером, а відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору та станом на 20.01.2016 року має заборгованість у загальному розмірі 56844,93грн., яка складається з наступного: 33983,34грн. основний борг, 8872,03грн. прострочений борг, 12829,72грн. прострочені проценти, 249,96грн. строкові проценти, 909,88грн. нарахована плата за обслуговування кредиту. Останній платіж відповідачем [PERSON] за кредитним договором здійснено 23.12.2013 року. Заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку та розрахунком заборгованості, що виникла станом на 20.01.2016 року. У звязку з тим, що відповідач на даний час продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашена, просять суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по кредитному договору у загальному розмірі 56844,93грн., а також понесені судові витрати у виді оплати судового збору за подання позовної заяви до суду у розмірі 1378,00грн.. Представник позивача ПАТ «Ідея Банк» в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Зі змісту позовної заяви вбачається, що просять провести розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити(а.с.4). Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку , в звязку з чим суд відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів проти чого позивач не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно змін до статуту Публічного акціонерного товариства «Плюс Банк», затверджених Загальними зборами акціонерів (протокол №35 від 11 серпня 2011 року) Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» утворилось внаслідок зміни назви ПАТ «Плюс Банк» (ВАТ «Плюс Банк») відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів банку і є правонаступником всіх його прав та обовязків. ВАТ «Плюс Банк» було правонаступником ВАТ АКБ «Прикарпаття», яке в свою чергу створено шляхом реорганізації ТзОВ «Комерційний банк розвитку лісової та деревообробної промисловості Прикарпаття «Прикарпатлісбанк»(а.с.7) У відповідності зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до кредитного договору № Р20.233.70276 від 24.10.2013 року встановлено, що між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого сторонами були прийняті на себе взаємні права та зобов»язання, а саме: кредитор надав позичальникові кредит на поточні потреби в сумі 43100,00грн. зі сплатою 7,9% річних, на строк 60 місяців, а позичальник зобов»язався повертати кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 60 щомісячних внесках до 24 дня/числа кожного місяця згідно графіку. Договір вступає в силу з дня його підписання сторонами та діє до 24.10.2018 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов»язань за договором(а.с.11-13). Згідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Закону сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, як зазначено у ст. 628 ЦК України становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами, що передбачено ст. 629 ЦК України. Судом встановлено, що 24.10.2013 року між сторонами саме в письмовій формі був укладений договір № Р20.233.70276, який підписаний представником позивача і відповідачем [PERSON]. Таким чином, на підставі наданих письмових доказів судом встановлено, що між сторонами був укладений договір, відповідно до умов якого, сторонами були прийняті на себе взаємні права та обовязки. З п.2.1 кредитного договору вбачається, що відповідач зобовязався повертати кредит разом із процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 60 щомісячних внесках включно до 24 дня/числа кожного місяця згідно Графіку щомісячних внесків за кредитним договором. Згідно п. 6 договору щомісячний платіж складає 1755,40 грн., в останній місяць 1743,27грн. Відповідно до п.2.3 договору нарахування процентів здійснюється 2 рази на місяць за методом «факт/факт», а плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця до дати сплати щомісячного внеску. Базою для нарахування процентів є непогашена сума кредиту, базою для нарахування плати за обслуговування кредитної заборгованості є початкова сума кредиту. Відповідно до п.3.3.1 договору позичальник сплачує штрафні санкції, що нараховуються за кожен день прострочки на прострочену суму (кредиту, процентів, плати за обслуговування кредиту) у розмірі 0,15% - в період прострочення оплати від 1 до 60 днів та 0,65% - в період прострочення оплати з 61 дня та по день повного погашення боргу за цим договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Відповідно виписки з особового рахунку до довідки-розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за кредитним договором, укладеним з відповідачем [PERSON] станом на 20.01.2016 року складає 56844,93грн., яка складається з наступного: 33983,34грн. основний борг, 8872,03грн. прострочений борг, 12829,72грн. прострочені проценти, 249,96грн. строкові проценти, 909,88грн. нарахована плата за обслуговування кредиту. Останній платіж відповідачем [PERSON] за кредитним договором здійснено 23.12.2013 року. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами/з простроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до п. 4.2.3 кредитного договору, укладеного між сторонами, позивач має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості, відшкодування збитків, якщо позичальник порушив терміни сплати поточних місячних внесків більш ніж на 1(один) календарний місяць. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобовязання, внаслідок чого утворилась заборгованість і у позивача виникло право вимагати її дострокового повернення. При цьому суд виходить з вимог ст. 10,60 ЦПК України, відповідно до яких, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають істотне значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін иа інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, не скористався своїм процесуальним правом сторони у процесі і ним не надано суду жодних доказів, якщо такі у нього малися, що спростовують доводи позивача та надані ним докази в обгрунтування позовних вимог, а тому суд прийшов до переконання про можливість задоволення позову у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1378,00грн., сплачена позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved