Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансові перспективи» звернулося до суду з позовом про стягнення в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором про надання споживчого кредиту № 1139332500 від 12.09.2008 р. та договором поруки № 228604 від 12.09.2008 р. у сумі 2915697,39 грн. за користування кредитом та стягнення судових витрати у розмірі - 3654,00 грн. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача на підставі документів наявних в матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судові засідання не з'явились, про місце, день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки до суду відповідачі не повідомили. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи розглянувши надані докази оцінивши їх належність допустимість достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень суд розглядає справи не інше, як в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Судом встановлено, що 12.09.2008 між АКІБ «УКРСИББАНК», який в подальшому змінив назву на ПАТ «УКРСИББАНК» та став правонаступником всіх прав та зобов'язань АКІБ «УКРСИББАНК» та особою, якою є - [PERSON] (далі - Відповідач 1) було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11393325000 (далі-Кредитний договір). Відповідно до умов вказаного договору Відповідач 1 - [PERSON], отримав кредит у сумі 175 000,00 дол. США, який зобов'язувався повернути у повному обсязі в строк до 11.09.2015 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов'язань Відповідача 1 за кредитним договором 12.09.2008 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та Відповідачем 2, яким є - [PERSON] (далі - Поручитель) було укладено договір поруки № 228604 (далі - Договір поруки). Відповідно якого Поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати за невиконання Позичальником (Відповідачем 1) усіх його зобов'язань перед Кредитором, що виникли з Кредитного договору, укладеного між Боржником та Кредитором, в повному обсязі як існуючих у теперішній час, так і тих, що можуть виникнути у майбутньому. Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. АКІБ «УКРСИББАНК» свої зобов'язання за Договором виконав, надавши Відповідачеві 1 кредит у сумі 175 000,00 дол. США. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора, відповідно до ст. 514 ЦК України, переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу вказаних норм 08.12.2011 Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК» відступило свої права вимоги заборгованості за Кредитними договорами, у тому числі за вище вказаним кредитним договором, Публічному акціонерному товариству «ДЕЛЬТА БАНК», що підтверджується випискою з Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011, що додаються до позовної заяви. У порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого у Відповідача 1 перед Позивачем виникла заборгованість у розмірі 250 174,32 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на 12.06.2014 року є еквівалентом 2 915 697,39 грн., дана обставина підтверджується довідкою про стан заборгованості. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 629 ЦК України передбачено, що Договір е обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до ст. 1049 ЦК України, Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд відповідно до частини 2 вказаної статті може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ст. 553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. В силу ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк», про стягнення з відповідачів суми заборгованості за кредитним договором є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів судові витрати, які поніс позивач по сплаті судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved