Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 24 січня 2011 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством «Плюс Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк») було укладено кредитний договір № Ю91.949.70032, за умовами якого позивач надав [PERSON] кредит на поточні потреби в сумі 4 720 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Про заміну кредитора у зобов'язанні відповідачку було письмово повідомлено. Протягом строку дії кредитного договору боржник систематично порушувала терміни сплати кредиту і процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим йому було надіслано листи-повідомлення з вимогою повернення боргу, які боржник залишив без відповіді і задоволення, заперечень на вимоги позивача не надав. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором щодо повернення кредиту належним чином не виконав, внаслідок чого у нього станом на 08 січня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 31 877,89 грн., з яких: 4 720 грн. - прострочений борг; 7 099,45 грн. - прострочені проценти; 38,79 грн. строкові проценти; 20 009,65 грн. - пеня за несвоєчасне погашення платежів; 10 грн. - віндикаційні витрати, яка у добровільному порядку не погашена, а тому позивач просить стягнути таку у судовому порядку. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, у якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, але в судове засідання не з'явився, тому, суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що між публічним акціонерним товариством «Плюс Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк») та [PERSON] 24 січня 2011 року був укладений кредитний договір № Ю91.949.70032, за умовами якого позивач надав [PERSON] кредит на поточні потреби в сумі 4 720 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,001% річних від залишкової суми кредиту - на протязі перших трьох місяців дії договору та 20,00% річних від залишкової суми кредиту - на протязі решти строку дії цього договору, та платою за кредитне обслуговування в розмірі 0,00% на протязі перших трьох місяців дії договору та 3,20% щомісячно від початкової суми кредиту - на протязі решти строку дії цього договору, строком на 12 місяців. Згідно п. 1.1 вказаного кредитного договору, позичальник зобов'язалася одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і комісіями згідно з умовами цього Договору та Додатком № 1 від 24 січня 2011 року до даного Договору, який становить його невід'ємну частину (а. с. 14 - 15). Також встановлено, що відповідач [PERSON] порушив зобов'язання по кредитному договору. Таким чином, заборгованість за даним кредитним договором станом на 08 січня 2014 року така склала 31 877,89 грн., з яких 4 720 грн. - прострочений борг; 7 099, 45 грн. - прострочені проценти; 38,79 грн. - строкові проценти; 20 009,65 грн. - пеня за несвоєчасне погашення платежів; 10,00 грн. - віндикаційні витрати. Правовідносини між сторонами випливають із зобов'язань, що виникають внаслідок договору, які врегульовані нормами глави 48 ЦК України, зокрема згідно вимог статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ч. 2 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно п. 1.1. кредитного договору відповідач взяв на себе зобов'язання одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і комісіями згідно з умовами цього договору та Додатком № 1 від 24 січня 2011 року до даного договору. У відповідності до п. п. 2.3., 2.4. кредитного договору у разі порушення позичальником строків сплати платежів по кредиту, Банк має право нарахувати та стягнути з позичальника витрати, пов'язані з супроводом і стягненням простроченої заборгованості за даним договором. При цьому позичальник зобов'язаний на вимогу Банку сплатити зазначені витрати: в разі прострочення позичальника від 30 до 60 днів - за дії Банку, здійснені в межах зазначеного періоду прострочки; в разі прострочення позичальника понад 60 днів - за дії Банку, здійснені починаючи з першого дня прострочки. Банк має право стягнути з позичальника пеню (штрафні санкції), що нараховується за кожен день прострочки на прострочену суму (кредиту, процентів, плати за обслуговування кредиту) в розмірі: 0,15 % - в період прострочення оплати від 1 до 60 днів та 0,65 % - в період прострочення оплати з 61 дня та по день повного погашення боргу за цим Договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, в разі несвоєчасної сплати відсотків за користування кредитом, датою остаточного повернення всіх коштів за кредитом є шістдесятиденний календарний день від дня нарахування відсотків, що не сплачені у встановлений цим договором строк, але не пізніше дати кінцевого терміну повернення кредиту та відсотків за ним. Оскільки, позичальником тривалий час (більше шістдесяти днів) не сплачуються відсотки за користування кредитом, термін повернення всієї суми отриманого та неповернутого кредиту настав. Відповідно до ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за таких обставин, суд вважає, що позов публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved