Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі за текстом - ПАТ «Акцент-Банк») звернулося до суду із позовом до [PERSON] та просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором витребувати у відповідача та передати у заклад Банку предмет застави - автомобіль DAEWOO, 2008 р.в., реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт); звернути стягнення на предмет застави - вказаний автомобіль шляхом його продажу ПАТ КБ «Акцент-Банк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою собою-покупцем, зі зняттям автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням Банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 10.04.2008 року між ним та відповідачем укладено кредитно-заставний договір № ABZ6AN100030006 на суму 76184,24 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,96 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09.04.2015 року. Банк свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, однак відповідач зобов'язання належним чином не виконав, а саме - не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. Станом на 05.06.2013 року у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 250534,74 грн. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № ABZ6AN100030006 10 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір застави рухомого майна, відповідно до умов якого [PERSON] надав у заставу Банку автомобіль DAEWOO NEXIA DONC, 2008 р.в., реєстраційний номер: [NUMBER], що належить йому на праві власності. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, у разі неявки у судове засідання відповідача просила ухвалити заочне рішення. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 10 квітня 2008 року між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № ABZ6AN100030006 на суму 76184,24 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,96 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09.04.2015 року. В забезпечення виконання зобов'язання за вказаним договором 10 квітня 2008 року між сторонами було укладено договір застави рухомого майна, відповідно до умов якого [PERSON] надав у заставу Банку автомобіль DAEWOO, модель: NEXIA DONC, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий сєдан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить йому на праві власності. Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором Банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу вищевказані грошові кошти. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за договором не виконав, у зв'язку із чим станом на 05.06.2013 року у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 250534,74 грн., яка складається з: - 77678,96 грн. - заборгованість за кредитом, - 41218,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, - 6170,38 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, - 113298,92 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), - 11918,32 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення заставодавцем/позичальником зобов'язань за кредитним договором або за договором застави, заставодавець зобов'язаний передати предмет застави заставодержателю в заклад. Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. За змістом положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що відповідачем було порушено грошове зобов'язання щодо повернення кредиту. Згідно ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Згідно договору застави звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. З огляду на те, що законом та умовами договору передбачено обов'язок відповідача передати предмет застави в заклад заставодержателя, суд вважає вимогу позивача стосовно зобов'язання відповідача виконати зобов'язання в натурі обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно платіжного доручення № ВОТМ0В0717 від 10.06.2013 року позивачем при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2505,35 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України - з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved