Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду 11 листопада 2013 року з позовом, вказавши, що 11 липня 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] був укладений кредитний договір № KRXRR210150519. Згідно умов вищевказаного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2518,61 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 %, а відповідач взяв на себе зобов'язання погашати отриманий кредит і відсотки за його використання. Однак відповідач [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання, допустивши прострочення в погашенні суми кредиту, процентів і комісії. Станом на 29 жовтня 2013 року сума заборгованості за кредитним договором складає 20014,86 грн., а саме: -2141,11 грн. - заборгованість за кредитом, -210,20 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, -157,17 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; -16077,10 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, -500,00 грн. штраф (фіксована частина), -929,28 грн. штраф (процентна складова). Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № KRXRR210150519 від 11.07.2008 року в розмірі 20014,86 грн., а також витрати по справі судовий збір у розмірі 229,40 грн. Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки в суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 11 липня 2008 року між закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] був укладений строковий договір № KRXRR210150519 (а.с. 82,8,9,9 зворот,10 копії договору, довідки, банківської ліцензії, свідоцтва, витягу з статуту). Згідно умов вищевказаного договору, банк надав відповідачу строковий кредит в сумі 2516,61 грн. на строк 24 місяців з 11.07.2008 р. по 11.07.2010 р. включно, на наступні цілі: придбання товару зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, єдино разові винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 249,59 грн. та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 12,09 грн. в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «10» по «15» число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 130,85 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат, згідно з умовами. Однак [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання, допустивши прострочення в погашенні суми кредиту, процентів і комісії. Станом на 29 жовтня 2013 року сума заборгованості за кредитним договором № KRXRR210150519 від 11.07.2008 року складає: - 2141,11 грн. - заборгованість за кредитом, -210,20 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, -157,17 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом (а.с.2). Відповідно до ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.. 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки. Згідно п. п. 17 роз'яснень постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду цивільних і кримінальних справ при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов'язання припиняються з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст.\~599-601, 604-609 ЦК України. Оскільки, після закінчення строку дії договору між сторонами існують невиконані зобов'язальні правовідносини, є підстави для нарахування процентів за користування кредитом, комісії, неустойки. Вирішуючи позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафів, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити. Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України від 21.10.2015р. № 6-2003цс15. Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України\~пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). Крім того, частиною третьою статті 551 ЦК України\~передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України\~з урахуванням положень статті 3 ЦК України\~щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України\~щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Установивши, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов'язання, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин норму частини третьої статті 551 ЦК України. Крім того, суд враховує і те, що право на стягнення пені у кредитора виникло з наступного дня після прострочення чергової сплати боргу, а до суду він звернувся лише у листопаді 2013 року. З урахуванням викладеного колегія суддів вважає за можливе зменшити розмір пені до 2\~000,00 грн. Таким чином, згідно вищевказаного розрахунку, станом на 29.10.2013 р. заборгованість за тілом кредиту складає 2141,11 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 210,20 грн.; заборгованості по комісії за користуванням кредитом 157,17 грн.; пеня -\~\~2\~000,00 грн., а всього сума заборгованості, що підлягає стягненню, складає 4508,48 грн. Підлягає стягненню з відповідача судовий збір у розмірі 229,40 грн. (мінімальний розмір) на користь позивача.

Outcome: partial