Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON], у якому просило стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.03.2010 року в розмірі 13 986, 88 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 16.03.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір згідно заяви № б/н, поданої з метою отримання банківських послуг, відповідно до якої банк надав позичальнику кредит у розмірі 1200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Власним підписом відповідач засвідчив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», затвердженими наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Визнання такої угоди відповідачем також підтверджується фактом користування останнім картрахунком та використання кредитних коштів. Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату відсотків, комісії та інших витрат. Позивач свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач, зі своєї сторони, свої зобов'язання за умовами укладеного договору належним чином не виконував, у зв'язку із чим, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 31.08.2017 року у останнього перед банком утворилась заборгованість в розмірі 13 986, 88 грн., з яких: 1150, 00 грн. - заборгованість за кредитом; 11 694, 20 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. штраф (фіксована складова) та 642, 23 грн. (процентна складова). Крім суми кредитної заборгованості, позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 1600,00 грн. Одночасно з позовною заявою представником позивача подано клопотання про розгляд справи у його відсутності, у якій останній також вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, заяв чи клопотань з боку ПАТ КБ «ПриватБанк» немає та проти заочного розгляду справи і винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином судом був повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить наявні в матеріалах справи поштові конверти на ім'я [PERSON] про виклик відповідача в судове засідання, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. За викладених обставин, зі згоди представника позивача, суд провів заочний розгляд справи в порядку ч. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст. ст. 526, 527, 530, 546, 549, 550 ЦК України. Судом встановлено, що 16.03.2010 року між Публічним акціонерним товариство КБ «ПриватБанк», та [PERSON] укладено кредитний договір, оформлений анкетою-заявою про приєднання до умов і правил надання банківських послуг від 16.03.2010 року, відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON], відповідач отримав кредит у розмірі 1200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік з розрахунку 360 днів в році. Цим же договором визначено порядок погашення заборгованості, а саме: щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. [PERSON] своїм підписом у заяві підтвердив те, що він ознайомлений та згідний з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, а також погодився, що дана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між ним та банком договір банківських послуг. Таким чином, відповідач взяв на себе зобов'язання із вчасного здійснення платежів з погашення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом. Правовідносини, що виникли між сторонами, носять зобов'язальний характер. Укладеним між сторонами договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Згідно п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, підписання даного договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. За змістом ст.ст.509, 526, 530 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства...., у строк, встановлений у зобов'язанні. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом п.1.1.7.12, п.2.1.1.5.5, п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк. Позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У разі порушення боржником строків платежу по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, боржник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. Крім цього, згідно п.2.1.1.3.5. вищевказаних Умов та Правил, клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах сум, які підлягають сплаті Банку по цьому договору, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у випадку настання строків платежів за іншими договорами Клієнта, в межах встановлених договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості по кредитному договору №б/н від 16.03.2010 року встановлено, що станом на 31.08.2017 року у останнього перед банком утворилась заборгованість в розмірі 13 986, 88 грн., з яких: 1150, 00 грн. - заборгованість за кредитом; 11 694, 20 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. штраф (фіксована складова) та 642, 23 грн. (процентна складова). Крім суми кредитної заборгованості, позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 1600,00 грн. На підставі вище викладеного, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитом, процентам за користування кредитом та штрафними санкціями з [PERSON] в сумі 13 986, 88 грн ґрунтується на вимогах закону, а відтак за відсутності будь-яких заперечень з боку відповідача, підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК України, засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки відповідачем [PERSON] порушено умови укладеного кредитного договору, заборгованість по платежах ним своєчасно не сплачувалась, тому з останнього слід стягнути на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», встановлену в судовому засіданні, суму заборгованості в розмірі 13 986, 88 грн. Крім цього, позивачем при зверненні до суду з зазначеним позовом понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 1600,00 грн.

Outcome: approved