Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось з позовом [PERSON], вказавши, що між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг від 10.03.2011 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач карткою скористалась, отримавши кошти, але умови договору не виконала, грошові кошти не повернула, тому позивач просить стягнути заборгованість у сумі 17681,09 гривню та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, направив до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача на підставі наданих доказів. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи повідомлявся в установленому порядку судовою повісткою, направленою за зареєстрованим місцем проживання. 07.05.2015 року відповідач надала суду заперечення на позовну заяву, в яких, посилаючись на пропуск позивачем строків позовної давності, просила відмовити у задоволенні позову в частині стягнення суми 10020 гривень та 1318,15 гривень штрафних санкцій. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. 10.03.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, який складається з заяви, Памятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів. Відповідно до укладеного договору відповідач отримав кредитну картку з встановленим лімітом, якою згодом скористався, зобовязавшись щомісяця сплачувати банку ануїтентними платежами грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотків за користування кредитом, комісії, а також інших платежів згідно умов договору. Умови кредитування також визначені довідкою про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна», яка підписана [PERSON] Як вбачається з наданого позивачем розрахунку відповідач належним чином зобов'язання з повернення грошових коштів не виконувала, в результаті чого станом на 31.01.2015 року виникла заборгованість в загальній сумі 17681,09 гривня, з яких 9757,30 гривень заборгованість по кредиту, 6205,64 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 400 гривень заборгованість по комісії та пені, 1318,15 гривень штраф. Правильність розрахунку суму заборгованості відповідачем не оспорювалась. При вирішенні спору суд виходить з такого. Можливість укладення договору шляхом фіксування його змісту в кількох документах визначена ст. 207 ЦК України. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вказує ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою (штрафом, пенею). Стаття 256 ЦК України дає визначення позовної давності як строку, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (ст. 258 ч. 2 ЦК України). Як вказує ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як вбачається з виписки по картковому рахунку від 05.05.2015 року [PERSON] майже щомісячно з квітня 2011 року по вересень 2014 року погашала заборгованість, поповнюючи картку різними способами на різні суми. Останнє поповнення відбулось 18.09.2014 року в сумі 500 гривень. Вказані дії відповідача свідчать про визнання нею свого боргу та обовязку з виконання умов договору. Таким чином, суд вважає, що, оскільки позов позивачем предявлено 02.04.2015 року, тож строк позовної давності позивачем пропущений не був по всім заявленим вимогам. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені наданими доказами та підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved