Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство « ВТБ Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості у розмірі 62282,45 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06 жовтня 2015 року між сторонами укладено договір про відкриття банківського поточного рахунку для здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів №25077891 , згідно з яким відповідачу відкрито картковий рахунок [NUMBER] в рамках договору про обслуговуванням особистого зарплатного проекту та встановлено кредитний ліміт у розмірі 30 000,00 грн. В рамках кредитного договору позичальнику надано кредит в розмірі 52961,27 грн. Згідно умов кредитного договору відповідач ознайомлений та погодився з усіма умовами обслуговування та користування рахунком , тарифами банку та інше. Згідно з тарифами банку та умов договору , відповідач зобов,язався щомісячно , у встановлені строки , здійснювати повернення частини кредиту , а також сплачувати комісії за користування кредитними коштами .Тарифами банку встановлено , процентна ставка (комісія) за користування кредитною лінією у розмірі 1,6 % річних. Позивач свої зобов,язання за кредитним договором виконав в повному обсязі , відкрив картковий рахунок на надав кредитний ліміт в розмірі 52961,27 грн. Відповідач , свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 02.09.2016 року має прострочену заборгованість, а саме : прострочена заборгованість по кредиту - 17477,28 грн., строкова заборгованість за кредитним договором - 35484,07 грн., комісія за користування кредитним коштами - 9321,18 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності . Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06 жовтня 2015 року між сторонами укладено договір про відкриття банківського поточного рахунку для здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів №25077891 , згідно з яким відповідачу відкрито картковий рахунок [NUMBER] в рамках договору про обслуговуванням особистого зарплатного проекту та встановлено кредитний ліміт у розмірі 30 000,00 грн. В рамках кредитного договору позичальнику надано кредит в розмірі 52961,27 грн. Згідно умов кредитного договору відповідач ознайомлений та погодився з усіма умовами обслуговування та користування рахунком , тарифами банку та інше. Згідно з тарифами банку та умов договору , відповідач зобов,язався щомісячно , у встановлені строки , здійснювати повернення частини кредиту , а також сплачувати комісії за користування кредитними коштами . Тарифами банку встановлено , процентна ставка (комісія) за користування кредитною лінією у розмірі 1,6 % річних. Позивач свої зобов,язання за кредитним договором виконав в повному обсязі , відкрив картковий рахунок на надав кредитний ліміт в розмірі 52961,27 грн. Відповідач , свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 02.09.2016 року має прострочену заборгованість, а саме : -прострочена заборгованість по кредиту - 17477,28 грн., -строкова заборгованість за кредитним договором - 35484,07 грн., -комісія за користування кредитним коштами - 9321,18 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору або згідно вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання є неприпустимою. Згідно ст. ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлено термін його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності на неможливість виконання ним грошового зобов'язання, на підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В ст. 1050 ЦК України встановлені наслідки порушення договору позичальником, зокрема за частиною 2: якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов'язань в строки передбачені договором належним чином не виконав, суд прийшов до висновку , що позовні вимоги ПАТ « ВТБ Банк» є обґрунтованими та такими , що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат , суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 10, 11, 60, 74, 81, 88, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст..ст. 525,526,530,610,625,1050 ЦК України, -

Outcome: approved