Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Енергобанк» (далі - Позивач, позичальник, Банк), звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09 квітня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Енергобанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір у вигляді Додаткової угоди № 15-000375-01/1 до Договору № 15-000375-01 про обслуговування карткового рахунку № [NUMBER] від 04.04.2012 року про відкриття овердрафту Програма «VIP Овердрафт» (далі - Кредитний договір). Відповідно до п.2 цього договору банк надав відповідачеві грошові кошти у вигляді відновлювальної кредитної лінії (овердрафту) по картрахунку з лімітом у розмірі 50 000 грн. 00 коп. на строк з 09 квітня 2012 року по 09 квітня 2013 року зі сплатою процентів за користування овердрафтом у розмірі 28% річних на споживчі цілі. Однак відповідач свої договірні зобов'язання не виконав, допустив прострочення їх виконання, внаслідок чого за ним, станом на 23.06.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 113 539 (сто тринадцять тисяч п'ятсот тридцять дев'ять) грн. 35 коп. У зв'язку з чим, позивач змушений звернутися до суду та просити стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором у вигляді Додаткової угоди № 15-000375-01/1 від 09 квітня 2012 року до Договору № 15-000375-01 про обслуговування карткового рахунку № [NUMBER] від 04.04.2012 року у розмірі 113 539 (сто тринадцять тисяч п'ятсот тридцять дев'ять) грн. 35 коп. та судовий збір у розмірі 1 135 (одна тисяча сто тридцять п'ять) грн. 39 коп. 29 жовтня 2014 року до суду надійшла заява від представника позивача, в якій він просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.61). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать судові повістки (а.с. 53, 60) та поштові відправлення які повернулись до суду із відміткою «закінчення терміну зберігання» (а.с. 54), про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. З наведеного вбачається, що не зважаючи на повідомлення поштового відділення, про надходження судового листа, зазначене поштове відправлення відповідачем отримано не було. Відсутність такого відповідача за зазначеною адресою та неотримання поштового відправлення (його повернення за закінченням терміну зберігання) слід розцінювати як належне повідомлення про день та час розгляду справи по суті такої особи. У відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочну форму розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Так судом встановлені наступні обставини справи та визначені виниклі відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що 09 квітня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Енергобанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір у вигляді Додаткової угоди № 15-000375-01/1 до Договору № 15-000375-01 про обслуговування карткового рахунку № [NUMBER] від 04.04.2012 року про відкриття овердрафту Програма «VIP Овердрафт». У відповідності до п.1 кредитного договору картковий рахунок обслуговується за кредитною (овердрафтною) схемою. Відповідно до п.2 цього договору банк надав власнику карткового рахунку грошові кошти у вигляді відновлювальної кредитної лінії (овердрафту) по картрахунку з лімітом у розмірі 50 000 грн. 00 коп. на строк з 09 квітня 2012 року по 09 квітня 2013 року зі сплатою процентів за користування овердрафтом у розмірі 28% річних на споживчі цілі (а.с.5-6). Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Матеріалами справи підтверджено, що позивач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві обумовлену сторонами грошову суму. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно умов вказаного кредитного договору, укладеного між сторонами, позичальник зобов'язаний: сплачувати заборгованість перед банком; сплачувати банку проценти за користування кредитом; та у випадку порушення зобов'язання, сплачувати відповідні штрафні санкції. Із матеріалів справи вбачається, що в порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого за ним, [PERSON], станом на 23.06.2014 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 113 539 (сто тринадцять тисяч п'ятсот тридцять дев'ять) грн. 35 коп., де заборгованість за кредитом - 50 019 (п'ятдесят тисяч дев'ятнадцять) грн. 61 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 25 182 (двадцять п'ять тисяч сто вісімдесят дві) грн. 33 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором - 38 331(тридцять вісім тисяч триста тридцять одна) грн. 93 коп., а також заборгованість за іншими доходами - 5 (п'ять) грн. 48 коп. Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню за Кредитним договором у вигляді Додаткової угоди № 15-000375-01/1 від 09 квітня 2012 року до Договору № 15-000375-01 про обслуговування карткового рахунку № [NUMBER] від 04.04.2012 року заборгованість на загальну суму 113 539 (сто тринадцять тисяч п'ятсот тридцять дев'ять) грн. 35 коп., де заборгованість за кредитом - 50 019 (п'ятдесят тисяч дев'ятнадцять) грн. 61 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 25 182 (двадцять п'ять тисяч сто вісімдесят дві) грн. 33 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором - 38 331(тридцять вісім тисяч триста тридцять одна) грн. 93 коп., а також заборгованість за іншими доходами - 5 (п'ять) грн. 48 коп. Суд зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з'явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Також на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати, що були ним понесені, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: судового збору у розмірі 1 135(одна тисяча сто тридцять п'ять) грн. 39 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved