Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» - далі ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з зазначеним позовом та просить стягнути солідарно з відповідачів суму боргу за договором кредиту в розмірі 516009,40 грн., та понесені судові витрати. В обґрунтування вимог представник позивача посилався на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] 11 липня 2008 року був укладений кредитний договір № 465-013/ФКІП-08, відповідно до якого, вона отримав кредит в сумі 319000 грн. з розрахунку 17,5 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 11.07.2008 року по 07.07.2032 року. 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Украпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк», тому АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору № 465-013/ФКІП-08 від 11.07.2008 року. З часу отримання кредиту боржник, належним чином не виконував грошове зобов'язання в наслідок чого виникла заборгованість. Таким чином, представник позивача посилаючись на умови договору просить стягнути заборгованість з відповідачів за кредитом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме у розмірі 319000 грн., з нарахованими процентами за кредитним договором не згодна. Відповідач [PERSON] в призначене судове засідання не з'явився повідомлявся заздалегідь належним чином, причини неявки невідомі. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Так встановлено, що 11 липня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 465-013/ФКІП-08, відповідно до якого, вона отримала кредит в сумі 319000 грн. з розрахунку 17,5 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 11.07.2008 року по 07.07.2032 року. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 465-013/ZФПОР-08 від 11.07.2008 року. З договору поруки № 465-013/ZФПОР-08 від 11.07.2008 року, вбачається, що [PERSON] зобов'язався перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №465-013/ФКІП-08 від 11.07.2008 року. Відповідачі неодноразово були повідомлені про виникнення заборгованості по оплаті передбачених Договором платежів перед АТ «Дельта Банк». Однак на даний час кредитна заборгованість Позичальником погашена не була. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ст.525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, виходячи з встановленого у судовому засіданні суд дійшов висновку, що пред'явлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved