Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення та просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ODVIGA00000077 від 30.10.2007 року, в розмірі 319348.04 (Долар США), що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.04.2013 року складає 2551590,83 грн. (два мільйони п'ятсот п'ятдесят одна тисяча п'ятсот дев'яносто гривень 83 копійки) звернути стягнення на нежиле підвальне приміщення загальною площею 75,50 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на нежиле приміщення підвалу загальною площею 125,00 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ( на підставі договору іпотеки №ODVIGA00000077 від 01.11.2007 р.) ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ. Вул. Набережна Перемоги,50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, виселити відповідача [PERSON] та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: [ADDRESS] зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного будинку та стягнути судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору. В обгрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що відповідно до договору № ODVIGA00000077 від 30.10.2007 року, укладеного між банком та відповідачем, останній ухиляеться від виконання його умов та сплаті виникненої суми заборгованості, у зв'язку з чим, банк змушений звертатися до суду з відповідним позовом, з метою звернення стягнення на предмет застави в рамках ЦПК України. Представник позивача, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» у судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву, згідно якої представник позивача просив справу розглядати без його участі, та у разі відсутності відповідача згодні розглядати справу у заочному порядку. Відповідач, [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Третя особа, [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не сповістила. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № ODVIGA00000077 від 30.10.2007 року, [PERSON] (далі-Третя особа) 02.11.2007 року отримала кредит у розмірі 197375,13 (Долар США) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.10.2017 року. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відношень, встановлених по кредитному договору застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК україни (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлене цим параграфом та не випливає з положень кредитного договору. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Разом з тим, суд погоджується з доводами позивача в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, викладеними у поданій заяви виходячи с наступного. Згідно статтей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязання за вказаним вище кредитним договором перед відповідачем виконав в повному обсязі, а саме надав кредитні кошти у розмірі 197375,13 (Долар США). У порушенні зазначених норм закону та умов договору третя особа зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, тобто не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. Відповідно до наслідків, що передбачені ч. 2 ст.1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором третя особа станом на 15.04.2013 р. має заборгованість у розмірі 319348,04 (Долар США), що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.04.2013 року дорівнює 2551590,83 грн., та складається з наступного: 123691,39 (Долар США) - заборгованість за кредитом; 13039,28 (Долар США) - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3960,00 (Долар США) - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 163420,52 (Долар США) - пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 31,29 (Долар США) - штраф (фіксована частина); 15205,56 (Долар США) - штраф (процентна складова). Наведі обставини також підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості за кредитним договором. Разом з тим, банком ставить питання про можливість зверення стягнення на предмет іпотеки за умов передбачених договором та законами України, мотивуючи такі вимоги наступним. Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту содом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобовязання та полягає в зобовязанні здійснити дію, або утриматись від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідач 30.10.2007 року уклали договір іпотеки № ODVIGA00000077 (далі - Договір іпотеки). Згідно з цим договором відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежиле підвальне приміщення загальною площею 75,50 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу та нежиле приміщення підвалу загальною площею 125,00 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] на підставі Договору дарування. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 1 301 094 грн. 63 коп. Дані обставини також підтверджуються наданим до суду договором іпотеки. Договором застави передбачено, що у випадку порушення Заставодавцем/Позичальником зобовязань за кредитним договором, або за договором застави, заставодавець зобовязаний передати предмет застави заставодержателю в заклад. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач та третя особа зобовязання за договором іпотеки не виконують. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначають і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Названі та інші повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. На момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодержателем не є вичерпним. Приймаючи до уваги, що ПАТ КБ «ПриватБанк» заявлено позов з підстав наведенних вище, цілком очевидно, що у разі задоволення позовних вимог, виконання рішення суду стосовно зверення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання права безпосереднього продажу конкретному покупцю, - неможливо без надання позивачу прав, для подальшого його реалізації. Крім того договором іпотеки, укладеним між відповідачем та позивачем, передбачено право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Тобто позивач вважає, що оскільки іпотекодержатель не надав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушення умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватися на підставі рішення суду. Про те суд не погоджується з такими доводами позивача виходячі з наступного. Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч.1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, тобто позивач вважає, що відповідач та будь-які інші особи підлягають виселенню з житлового будинку по [ADDRESS], в якому знаходяться нежитлові приміщення, які є предметом іпотеки, виходячі за рамки чинного законодавства та виниклого спору. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Відповідно до п. 37 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справі від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотеко держателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду ( на відміну від інших способів звернення стягнення ( частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотеко держателя. Також, згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотеко держателя вправі винести рішення виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Таким чином судом було встановлено, що позивач висуває вимоги не тільки на звернення стягнення на заставлене майно (предмет іпотеки), а саме на нежиле підвальне приміщення загальною площею 75,50 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та нежиле приміщення підвалу загальною площею 125,00 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а і на виселення усіх осіб з житлового будинку в якому знаходяться дані приміщення, у зв'язку з чим, суд вважає, що такі заходи не припустимі у даному випадку та спростовуються вище наведеними обставинами справи. Тобто, твердження позивача про необхідність виселення всіх існуючих осіб, що зареєстровані у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], є не обґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наведених підстав.

Outcome: partial