Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк Надра в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію [PERSON] звернулося в суд з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором «Автопакет». В обґрунтування вимог посилалось на те, що 29.10.2007 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON], [PERSON] був укладений кредитний договір «Автопакет» №1761/2007-Ф, у відповідності до якого відповідач [PERSON] отримала кредит для придбання транспортного засобу в розмірі 14\~851,49 доларів США з терміном повернення до 20.10.2014 року зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 15,1% річних. Відповідач [PERSON] як поручитель зобовязався відповідати перед банком за неналежне виконання позичальником взятих на себе зобовязань, що витікають з цього договору. Додатковою угодою №1 від 26.11.2010 року до Договору «Автопакет» №1761/2007-Ф від 29.10.2007 року сторони виклали договір «Автопакет» у новій редакції, у відповідності до якого відповідач [PERSON] отримала кредит для придбання транспортного засобу в розмірі 14\~851,49 доларів США з терміном повернення до 20.10.2014 року зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 15,1% річних. Щомісячна сума мінімального необхідного платежу складає 288,28 доларів США. Відповідачі зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконували, у звязку з чим позивач просив достроково повернути йому виданий кредит та стягнути солідарно з відповідачів заборгованість, яка станом на 10.02.2015 року становила в сумі 24 427,24 доларів США, що еквівалентно 606784,72 грн.. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні неодноразово уточнював позовні вимоги і відповідно до останньої заяви про уточнення позовних вимог від 04.11.2015 року (а.с.119-120) просив стягнути з відповідачів на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитом (у тому числі прострочена) 13 044,00 доларів США, що еквівалентно 287\~213,34 грн., заборгованість по сплаті відсотків (у тому числі прострочена) 7\~038,36 доларів США, що еквівалентно 154\~976,30 грн., пеня за прострочення сплати кредиту 181\~599,25 грн., штраф за порушення умов договору 7\~617,63 грн., пославшись на доводи, наведені в позовній заяві. У задоволенні заяви відповідачів про застосування наслідків спливу позовної давності просив відмовити, пославшись на те, що 26.11.2010 року між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до договору «Автопакет» №1761/2007-Ф від 29.10.2007 року, згідно якої сторони домовилися викласти умови договору в новій редакції та відповідачі визнали свій борг, який був станом на дату підписання додаткової угоди. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали частково, пославшись на те, що позивачем до частини позовних вимог пропущено строк позовної давності. Ними було укладено Додаткову угоду №1 до договору «Автопакет» №1761/2007-Ф від 29.10.2007 року, згідно якої умови договору виклали в новій редакції та передбачили повернути кредит частинами з кінцевим терміном повернення 20.10.2014 року. Оскільки позивач звернувся із даним позовом в квітні 2015 року то просили відмовити в задоволенні позову в частині стягнення простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 3954,93 долари США за період з 29.10.2007 року до 20.03.2012 року, простроченої заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 2366.79 доларів США за період з 29.10.2007 року до 31.03.2012 року. Крім того, просили зменшити пеню та штраф, пославшись на скрутне матеріальне становище. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши представлені сторонами докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково виходячи із наступного.\~\~\~\~ 29 жовтня 2007 року між сторонами укладено кредитний договір «Автопакет», згідно якого [PERSON] отримала кредит на придбання автотранспортного засобу у розмірі 14851,49 дол. США (а.с.12-20). Додатковою угодою №1 від 26.11.2010 року до Договору «Автопакет» №1761/2007-Ф від 26.11.2010 року сторони внесли зміни у існуючі кредитні зобов»язання та виклали договір «Автопакет» у новій редакції, за умовами якого відповідач [PERSON] отримала кредит на придбання автотранспортного засобу у розмірі 14851,49 доларів США зі сплатою 15,1 % річних. Щомісячна сума мінімального необхідного платежу складає 288 доларів США 28 центів з кінцевим терміном повернення кредитних коштів 20.10.2014 року. Згідно з п.п. 1.1.1, 2.4, 2.5 Додаткової угоди №1 від 26.11.2010 року при умові виконання позичальником умов цього договору, останньому протягом 6 місяців з 1 грудня 2010 року по 1 червня 2011 року надається відстрочка сплати частини необхідного платежу, при цьому розмір необхідного платежу визначається в додатку (графіку) до цього договору. Порядок погашення суми основної заборгованості відбувається шляхом внесення необхідного платежу щомісячно до 20 числа поточного місяця, якщо 20 число є небанківським днем, то платіж необхідно внести в останній банківський день, який передує цій даті, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 20 жовтня 2014 року, на умовах, визначених цим договором. Проценти нараховується щомісяця у кінці місяця. Крім того, сторони передбачили у кредитному договорі (ст. 5) відповідальність позичальника за порушення зобов'язань у формі: - пені за порушення строків, повноти сплати кредиту та процентів за користування кредитом в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення; - у випадку порушення позичальником вимог п.п. 4.3.2-4.3.5, 4.3.8-4.3.18 цього договору штрафу у розмірі 5 % від суми залишку по кредиту, розрахованої на день порушення умов цього Договору за кожен випадок ; - у випадку прострочення позичальником виконання зобовязання, визначеного абз. 1 п.2.4 цього договору на строк більше 30 календарних днів позичальник, починаючи з 30-го дня прострочення зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 10 % від суми несплаченого щомісячного платежу (несплаченої частини щомісячного платежу) за кожен випадок. Відповідно до п.3.1.1. в якості забезпечення виконання позичальником зобовязань щодо погашення кредиту [PERSON] передала банку в заставу автомобіль «Фіат Пунто» 2007 року випуску бежевого кольору, який належить їй на праві приватної власності. Відповідно до п.3.2.1. [PERSON] зобовязався відповідати перед банком за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань, що витікають з цього договору. Позичальник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники (а.с.21-30). Згідно заяви на видачу готівки від 29.10.207 року [PERSON] отримала у ВАТ КБ «Надра» 14 851,49 доларів США (а.с.31). Національним Банком України надано ВАТ КБ «Надра» дозвіл на право здійснення валютних операцій, що підтверджується банківською ліцензією №21 від 26.10.1993 року, дозволом №21-1 від 23.08.2002 року, банківською ліцензією №21 від 21.11.2011 року, генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій від 21.11.2011 року, № 21. 07.04.2015 року позивачем було направлено відповідачам претензію про погашення заборгованості за договором кредиту (а.с.32, 33). Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №26 від 05.02.2015 року розпочато з 06.02.2015 року процедуру виведення ПАТ КБ «Надра» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. Призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Надра» [PERSON] (а.с.34-36). Згідно із розрахунком заборгованості від 04.11.2015 року [PERSON] належним чином не виконувала взятих на себе зобов'язань за договором «Автопакет» №1761/2007-Ф від 29.10.2007 року, унаслідок чого станом на 18.08.2015 року утворилась заборгованість за кредитом (у тому числі прострочена) 13 044,00 доларів США, що еквівалентно 287\~213,34 грн., заборгованість по сплаті відсотків (у тому числі прострочена) 7\~038,36 доларів США, що еквівалентно 154\~976,30 грн., пеня за прострочення сплати кредиту 181\~599,25 грн., штраф за порушення умов договору 7\~617,63 грн.. Загальна сума заборгованості 20\~082,36 доларів США, що еквівалентно 631\~406.52 грн. (а.с.121-123). Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк зазначений в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За таких обставин, відповідачами були порушенні умови кредитного договору та норми чинного законодавства, в результаті чого виникла заборгованість. За нормами ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник зобов'язувався повертати кошти частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишився та сплати процентів. \~\~Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3\~ст. 254 ЦК України\~спливає у відповідне число останнього місяця строку. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4\~ст. 267 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після\~\~переривання\~\~\~\~перебіг\~\~ позовної\~\~ давності\~\~ починається\~\~ заново (ч.ч.1, 3\~ст. 264 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2\~ст. 258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1\~ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою уповноваженою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5\~ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. \~Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. \~За умовами Додаткової угоди №1 від 26.11.2010 року до Договору «Автопакет» №1761/2007-Ф від 29.10.2007 року погашення кредиту повинно здійснюватись частинами кожного місяця, а тому початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. У судовому засіданні представник позивача пояснив, що останній платіж відповідач [PERSON] здійснила 19.11.2013 року, позивач звернувся до суду із позовом 17.04.2015 року, включивши до позовних вимог всю заборговану суму з листопада 2007 року, так і майбутні платежі. Таким чином, до стягнення підлягає заборгованість за кредитом та процентами з 20.04.2012 року по 20.10.2014 року в сумі 8934,39 доларів США, що виходячи із курсу НБУ станом на 17.12.2015 року становить 210\~047 грн. 50 коп. (а.с.30). Згідно з ч.1 ст. 546\~та ст.549 ЦК України\~виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення боржником зобов'язання. Підставою, яка породжує обов'язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов'язання, яке визначається\~ст. 610 ЦК України. Відповідно до ч.2\~ст. 258 ЦК України\~до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Отже, стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що сума пені за останні 12 місяців перед зверненням кредитора до суду складає\~8247,46 доларів США, що виходячи із курсу НБУ станом на 17.12.2015 року становить 193897 грн. 78 коп.\~\~Оскільки розмір пені значно перевищує розмір збитків, відповідно до положень ч.3\~ст.551 ЦК\~України її слід зменшити до 30000 грн.. Доводи представника позивача, що сторони виклали умови договору в новій редакції і відповідачі визнали свій борг, який був станом на дату підписання додаткової угоди, а тому їх заява про застосування строків позовної давності не підлягає до задоволення не заслуговують на увагу, оскільки суперечать вимогам ст. 1050 ЦК України. Згідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України в користь держави із відповідачів слід стягнути понесені судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial