Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 20318,84 гривень, у позові вказав, що 13.12.2011 року між позивачем та відповідачкою був укладений договір № б/н, відповідно до якого [PERSON] 13.12.2011 року отримала кредит у розмірі 15000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Відповідачка у встановлені договором строки зобов'язання з повернення кредиту не виконала, у зв'язку з чим ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до суду про стягнення суми заборгованості за кредитним договором станом на 28.02.2015 рік на загальну суму 20318,84 гривень, а саме: заборгованість за кредитом - 13733,31 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом - 4841,78 гривень, заборгованість за пенею та комісію - 300,00 гривень, штраф фіксована сума - 500 гривень, штраф процентна складова - 943,75 гривень. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 20318,84 грн., судовий збір в сумі 243,60 грн. Представник позивача Ісаєвська О.М. в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з клопотанням розгляд справи вести у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі, за підставами, вказаними в позовній заяві та в разі неявки відповідача у судове засідання, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Причину неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи у його відсутність суду не надала. За таких обставин, з урахуванням думки представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідачки за наявними в справі доказами. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає частковому задоволенню. Встановлено, що відповідно до кредитного договору від 13.12.2011 р. без номеру, укладеного з [PERSON], останній був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених кредитним договором. Згідно п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) надає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З розрахунку вбачається, що станом на 28.02.2015р. відповідачка має загальну заборгованість у розмірі 20318,84 гривень, а саме: заборгованість за кредитом - 13733,31 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом - 4841,78 гривень, заборгованість за пенею та комісію - 300,00 гривень, штраф фіксована сума - 500 гривень, штраф процентна складова - 943,75 гривень. Як встановлено ч.2 ст.549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Виходячи з наведеного, суд вважає, що банком в порушення ч.1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України на відповідача покладено подвійну цивільну правову відповідальність за порушення одного й того самого кредитного зобов'язання, оскільки за наведеними законодавчими нормами ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Тому в частині стягнення з відповідача штрафу у фіксованій сумі 500 грн. позов задоволенню не підлягає як необґрунтований. Таким чином, оскільки [PERSON] умови кредитного договору не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, з відповідача слід стягнути на користь позивача: заборгованість за кредитом - 13733,31 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом - 4841,78 гривень, заборгованість за пенею та комісію - 300,00 гривень, штраф процентна складова - 943,75 гривень, а всього - 19818, 84 гривень. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 243,60 гривень, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 19818,84 гривень ?100% : 20318,84 гривень ціни позову = 97,5 %), тобто 97,5 % від ціни позову (97,5% ? 243,60 гривень:100% = 237,51 гривень), що складає 237,51 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial