Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 21040,95 гривень, а також судових витрат пов'язаних зі зверненням до суду, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач по справі добровільно не погашає заборгованість за кредитом, чим порушує умови кредитного договору № 003-20095-161212 від 16 грудня 2012 року укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] Представник позивача Духота І.В. в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій просив суд справу розглянути у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судові засідання двічі не з'явився, не повідомивши про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать розписки про одержання судових повісток. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 16 грудня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» (надалі - Банк) та [PERSON] (надалі - Позичальник) був укладений кредитний договір № 003-20095-161212 (надалі Кредитний договір), згідно з яким Банк відкрив Позичальнику кредитну лінію, на день укладання кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 14100,00 гривень, видавши пластикову картку з вказаними коштами, зі сплатою відсотків у розмірі 0,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків у повному обсязі на умовах, передбачених договором, зобов'язався повністю повернути кредит, сплатити нараховані відсотки (а.с.3-5). Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» виконало умови Кредитного договору, надавши Позичальнику кредитні кошти. Позичальник, ухиляється від взятих на себе зобов'язань по сплаті кредитних платежів та відсотків за користування кредитом, а саме: не сплачує відсотки за користування кредитом, не проводить часткове погашення кредиту у строки передбачені Кредитним договором. Станом на 22 липня 2014 року заборгованість по Кредитному договору становить 21040,95 гривень, де: - 11251,73 гривень - заборгованість за тілом кредиту; - 2791,30 - прострочене тіло кредиту; - 6997,92 гривень - комісії (а.с.8). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, яка прострочила виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Частиною 3 ст.60 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Позивачем надано достатньо належних і допустимих доказів для задоволення позовних вимог. Відповідачем, всупереч вимог ст.ст.10, 11, 57, 60 ЦПК України, належних та допустимих доказів наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог не надано. Суд бере до уваги як належний і допустимий доказ розрахунок заборгованості по кредиту, наданий позивачем (а.с.8), який обґрунтовується умовами кредитного договору і нічим не спростовується. Відповідно до ч.3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, вивчивши матеріали справи, суд ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 243 гривні 60 копійок судового збору.

Outcome: approved