Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 15298 грн. 24 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 25 грудня 2012 року банк надав відповідачці [PERSON] кредит у розмірі 6690 грн. 27 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 18 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідачка зобовязалася повернути кредитні кошти шляхом здійснення щомісячних платежів у розмірах та в строки, передбачені договором. Проте відповідачка порушила взяті на себе зобовязання, не сплачуючи кредитних коштів, у звязку з чим станом на 23 грудня 2015 року нею допущена заборгованість перед позивачем у розмірі 15298 грн. 24 коп., яка складається із заборгованості по кредиту у розмірі 6605 грн. 61 коп., заборгованості по процентах за користування кредитом у розмірі 3402 грн. 47 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 3963 грн. 30 коп. та нарахованого відповідно до п.2.2. Генеральної угоди штрафу у розмірі 1326 грн. 86 коп., тому позивач просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості, а також понесені ним витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримуючи позовні вимоги. Крім того, від представника надійшла заява, в якій він просить стягнути з відповідачки понесені позивачем витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідачка [PERSON] на повторні виклики в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується оголошенням в газеті «Подільські вісті» №41 від 12 квітня 2016 року. Повідомлення про причини неявки від неї не надійшло, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 25 грудня 2012 року між позивачем та відповідачкою по справі [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно з якою відповідачка отримала від позивача кредит у розмірі 6690 грн. 27 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 18 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Наведені позивачем обставини в обґрунтування позовних вимог підтверджуються наявними в матеріалах справи копією Генеральної угоди, Умовами та правилами надання продукту кредитних карт, анкетою-заявою відповідачки про приєднання до них. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.ст. 610-612 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України. Заборгованість відповідачки станом на 23 грудня 2015 року склала 15298 грн. 24 коп., із них: заборгованість по кредиту - 6605 грн. 61 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом - 3402 грн. 47 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 3963 грн. 30 коп., нарахований відповідно до п.2.2. Генеральної угоди штраф - 1326 грн. 86 коп., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості. Враховуючи наведене, суд доходить висновку про доведеність невиконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором та обґрунтованість позовних вимог. Крім того, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача понесені ним витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, у розмірі 240 грн., оскільки вони є документально підтвердженими. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Такі витрати, понесені позивачем, складають розмір 1378 грн.

Outcome: approved