Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 17.07.2008 року укладено кредитний договір № VOZOGA0000000026, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 69868,72 долари США. Однак, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобовязання за договором. Станом на 25.11.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 293452,02 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 62027,54 доларів США, заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 48559,25 доларів США, заборгованість за комісією за користування кредитом в розмірі 13148,91 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором в розмірі 169716,32 доларів США, штраф (фіксована частина) в розмірі 10,44 доларів США, штраф (процентна складова) в розмірі 14672,60 доларів США. Крім того, просить суд стягнути з відповідача в його користь понесені судові витрати по справі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не заявилась, проте подала суду письмову заяву про розгляд без її участі за наявними матеріалами справи. Просила суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте подала суду письмову про відкладення розгляду справи. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, які не зявились за наявними матеріалами справи. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст. ст. 526, 527, 530, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Як вбачається із змісту ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 17.07.2008 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № VOZ0GА000000026 відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 69868,72 долари США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.07.2018 року. (а.с. 9-13). В п. 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п. 5.1 кредитного договору, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі, який зазначений у п. 8.4. договору за кожний день просрочки (.а.с. 10 на звороті). Відповідач [PERSON] належним чином не виконав зобов'язання по кредитному договору, у звязку з чим станом на 25.11.2015 року заборгованість останнього за кредитним договором становить 293452,02 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 62027,54 доларів США, заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 48559,25 доларів США, заборгованість за комісією за користування кредитом в розмірі 13148,91 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором в розмірі 169716,32 доларів США, штраф (фіксована частина) в розмірі 10,44 доларів США, штраф (процентна складова) в розмірі 14672,60 доларів США, що підтверджується розрахунком заоборгованості (а.с. 4-7). Згідно вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Отже, [PERSON] істотно порушив умови кредитного договору, ст. ст. 526, 527, 530, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України, не повернув суму кредиту, в звязку з чим утворилась заборгованість, а тому позов слід задовольнити. Також підлягає до задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача в його користь понесених витрат по сплаті судового збору в розмірі 44972,14 грн. З матеріалів справи вбачається, що представник відповідача [PERSON] заявив про застосування позовної давності до вирішення даного спору. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно із частиною третьою\~статті 254 ЦК України\~спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України). Якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції (ч.1ст.255 ЦК України). Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність\~це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4\~ст.267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга\~статті 258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 1\~ст. 259 ЦК України\~позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Згідно п.п. 5.4, 5.5 кредитного договору нарахування неустойки здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов'язання повинне бути виконане позичальником. Терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю п'ять років (а.с. 10). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1\~ст.261 ЦК України). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5ст.261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у\~статтях 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Перебіг позовної перервався зверненням до суду з позовом про звернення стягнення на майно. Заочним рішенням від 26.11.2009 року в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № VOZ0GА000000026 від 17.07.2008 року у розмірі 64\~612 доларів США 19 центів звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру № 14, яка знаходиться по вул. Коперніка, буд. 36 в м. Луцьку Волинської області, яка належить на праві приватної власності [PERSON] шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ЗАТ КБ «ПриватБанк», з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності (а.с. 40, 41). 226.2011 року відбулось погашення пені в розмірі 149,50 грн., шляхом списання коштів з картки [PERSON], що передбачено умовами кредитного договору (п.п. 2.2.5., 2.3.5.) (ст. 9, 10). З даним позовом позивач звернувся в суд 24.12.2015 року, тобто межах встановленого строку позовної давності. Отже, враховуючи, що [PERSON] істотно порушив умови кредитного договору, ст.ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, в звязку з чим утворилась заборгованість, тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved