Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що 24 вересня 2008 року між ним та [PERSON] укладено кредитний договір №МКН7GК0000000006, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 49865,48 доларів США. В забезпечення виконання зобовязань за даним кредитним договором 24 вересня 2008 року було укладено договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за №1897, згідно п. 35.3 якого [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 57,80 кв.м., житловою площею 44,70 кв.м., який розташований за адресою: с. Сімерки, вул. Центральна, №15 Перечинського району Закарпатської області та належить іпотекодавцю на праві власності. Однак, 15 та 16 грудня 2011 року, 25 жовтня 2012 року, 22 лютого 2013 року, 25 лютого 2014 року, 01 квітня 2015 року, 17 грудня 2015 року та 07 квітня 2016 року державними виконавцями міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції при примусовому виконанні виконавчих проваджень відповідно за №28185886, №30248433, №34915741, №36662305, №42019755, №44964058, №47878420 та №50254918 накладено арешт на все майно [PERSON], в тому числі й на вищевказане майно, що є предметом іпотеки. Рішенням Перечинського районного суду від 06 березня 2012 року звернуто стягнення на вищезгаданий предмет іпотеки з наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» повноважень на укладення від імені [PERSON] договору купівлі-продажу з будь-яким способом з третьою особою-покупцем. Разом з цим, вказані арешти унеможливлюють виконання цього судового рішення. Оскільки договір іпотеки був укладений 24 вересня 2008 року, а постанови про накладення арешту винесені у 2011-2016 роках, тобто державна виконавча служба в силу ст. 3 Закону України «Про іпотеку» та положень Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15 грудня 1999 року не має правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями, тому просить позов задовольнити. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак подав заяву, у якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного рішення не заперечує. У судове засідання [PERSON] та представник МВ ДВС Ужгородського МРУЮ повторно не зявилися, хоча про час і місце такого повідомлялися належним чином, причину неявки не повідомили, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 24 вересня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №MKN7GK0000000006, згідно якого банк видав останньому кредит у розмірі 49865,49 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24 вересня 2028 року (а. с. 5-10). Також встановлено, що на виконання вказаного зобовязання між позивачем та [PERSON] 24 вересня 2008 року був укладений договір іпотеки, згідно якого останній надав в іпотеку будинок загальною площею 57,80 м.кв., який розташований за адресою: с. Сімерки, вул. Центральна,№15 Перечинського району Закарпатської області (а. с. 11-16). Крім цього встановлено, що заочним рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 06 березня 2012 року, яке набрало законної сили 02 квітня 2012 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №MKN7GK0000000006 від 24 вересня 2008 року в розмірі 88155 доларів, 73 центів США, звернуто стягнення на будинок загальною площею 57,80 кв., який розташований за адресою: Закарпатська область, Перечинський район, с. Сімерки, вул. Центральна, 15 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки від 24 вересня 2008 року) Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а. с. 31-34). Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Аналогічні положення закріплені в абз. 3 ст. 1 Закону України «Про іпотеку», згідно якої іпотека вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч. ч. 1 4 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з дня вчинення відповідного правочину, на підставі якого виникає іпотека, або з дня набрання законної сили рішенням суду. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Разом з цим, 15 грудня 2011 року головним державним виконавцем міського відділу Ужгородського міськрайонного управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2725/11, виданого 08 серпня 2011 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості в розмірі 35382,36 грн. та судових витрат в сумі 473,82 грн., винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП №28185886), якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення 35856,18 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке йому належить (а. с. 17). 16 грудня 2011 року головним державним виконавцем міського відділу Ужгородського міськрайонного управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1164/11, виданого 15 листопада 2011 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» 27638,85 грн., винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП №30248433), якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення 27638,85 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке йому належить (а. с. 18). 25 жовтня 2012 року старшим державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2725/11, виданого 08 серпня 2011 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості в розмірі 35382,36 грн. та судових витрат в сумі 473,82 грн., винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП №34915741), якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення 39541,80 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке йому належить (а. с. 19). 22 лютого 2013 року старшим державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2725/11, виданого 08 серпня 2011 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості в розмірі 35382,36 грн. та судових витрат в сумі 473,82 грн., винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП №36662305), якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення 35856,18 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке йому належить (а. с. 20). 25 лютого 2014 року головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа №308/2290/13-ц, виданого 24 січня 2014 року Ужгородським міськрайонним судом про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 262292 грн., а також судового збору 2622,92 грн. та звернення стягнення на предмет іпотеки, яким є нерухоме майно (трьохкімнатна квартира), що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Минайська, 13/8, винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП №42019755), якою накладено арешт на вищезазначену квартиру, що належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення 264914,92 грн. та заборонено здійснювати відчуження такої (а. с. 21). 01 квітня 2015 року головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2725/11, виданого 08 серпня 2011 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості в розмірі 35382,36 грн. та судових витрат в сумі 473,82 грн., винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП №44964058), якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення 35856,18 грн. та заборонено здійснювати відчуження майна, яке йому належить (а. с. 22). 17 грудня 2015 року головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа №308/2290/13-ц, виданого 24 січня 2014 року Ужгородським міськрайонним судом про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 262292 грн., а також судового збору 2622,92 грн. та звернення стягнення на предмет іпотеки, яким є нерухоме майно (трьохкімнатна квартира), що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Минайська, 13/8, винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП №47878420), якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення 264914,92 грн. та заборонено здійснювати відчуження майна, яке йому належить (а. с. 23). 07 квітня 2016 року головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа №308/2290/13-ц, виданого 24 січня 2014 року Ужгородським міськрайонним судом про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 262292 грн., а також судового збору 2622,92 грн. та звернення стягнення на предмет іпотеки, яким є нерухоме майно (трьохкімнатна квартира), що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Минайська, 13/8, винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП №50254918), якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення 264914,92 грн. та заборонено здійснювати відчуження майна, яке йому належить (а. с. 24). Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Положеннями ч. 1 ст. 23 цього Закону визначено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Як розяснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27 серпня 1976 року за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Отже, враховуючи те, що право іпотеки нерухомого майна, а саме будинку загальною площею 57,80 м.кв., житловою площею 44,70 кв.м., який розташований за адресою: с. Сімерки, вул. Центральна, №15 Перечинського району Закарпатської області, виникло у ПАТ КБ «ПриватБанк» 24 вересня 2008 року, тобто з моменту нотаріального посвідчення договору іпотеки, а судові рішення, на підставі яких державними виконавцями на вказаний житловий будинок було накладено арешт та оголошено заборону його відчуження, винесені значно пізніше, тому суд вважає, що позивач має пріоритетне право на задоволення своїх вимог за рахунок зазначеного нерухомого майна, при цьому, що заборгованість боржника станом на 29 вересня 2016 року становить 254399,09 доларів США, що значно перевищує вартість предмета іпотеки, яка становить 270498,40 грн.

Outcome: approved