Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Златобанк» звернулося в суд з позовом до ФОП [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позов тим, що 04.07.2012р. між ПАТ «Златобанк» та ФОП [PERSON] було укладено кредитний договір за № 161/12 KL, відповідно до умов якого ФОП [PERSON] надано кредит для поповнення обігових коштів з максимальним лімітом заборгованості за кредитною лінією 5 000 000, 00 грн., з платою за користування 28 % річних з кінцевим терміном його повернення до 03.07.2014 року. Однак, всупереч підписаній угоді, відповідач-позивач не дотримувся умов Кредитного договору (п.п. 2.4, 2.5, 2.6., 2.6.1, 3.4. Кредитного договору), зокрема не сплачував процентів за користування кредитними коштами, у звязку з чим банк прийняв рішення вимагати повного дострокового погашення заборгованості за кредитними договорами солідарно з позичальника ФОП [PERSON] та поручителя [PERSON] Відповідачі-позивачі звернулися в суд з зустрічною позовною заявою до позивача-відповідача, про визнання зобовязання за кредитним договором припиненим, та визнання припиненими договорів іпотеки, поруки та додаткових угод до них, посилаючись на те, що отримані кошти згідно кредитного договору повернуті позивачу відповідачу третіми особами. Представник позивача - відповідача надав до суду заяву в якій повідомив, що підтримує заявлений позов і просив слухати справу за його відсутності. Також ним надано до суду заперечення на зустрічну позовну заяву, у яких він просив відмовити в задоволенні зустрічного позову та задовільнити вимоги викладені в первісному позові ПАТ «Златобанк». У судовому засіданні представник відповідачів-позивачів ФОП [PERSON], [PERSON] проти первісного позову заперечував та підтримав зустрічний позов з підстав та доводів, викладених у зустрічній позовній заяві. При цьому, представник відповідачів - позивачів наголосив на тому, що 12.02.2015 між ФОП [PERSON] (первісний боржник), [PERSON] (новий боржник), [PERSON] (новий боржник) та ПАТ «Златобанк» (кредитор) укладено договори про виконання зобовязання третьою особою, відповідно до умов яких, [PERSON] та [PERSON] належно виконали зобовязання за боржника ФОП [PERSON] та припинили зобовязання останньої перед ПАТ «Златобанк» в сумі 2 170 767,13 грн. Одночасно були прпинені зобовязання ПАТ «Златобанк» перед [PERSON] та [PERSON] на суму 2 170 767,13 грн. 12.02.2015 між ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та ФОП [PERSON] було укладено договір про розірвання кредитного договору № 161/12-KL від 04.07.2012, відповідно до умов якого (п. 1) сторони розірвали Кредитний договір; (п. 2) з дати укладення цього договору сторони не мають одна до одної жодних претензій щодо виконання ними своїх зобовязань за кредитним договором № 161/12-KL від 04.07.2012. Також представник відповідачів позивачів звернув увагу на заперечення на зустрічну позовну заяву, наданих до суду представником позивача відповідача, зазначивши, що вказані заперечення є необґрунтованими, оскільки, договори про виконання зобовязання укладені 12.02.2015р., а тимчасову адміністрацію в ПАТ «ЗЛАТОБАНК» запроваджено лише 14.02.2015р. (Постанова Правління Національного банку України від 13.02.2015 № 105, Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.02.2015 № 30). Враховуючи дану обставину представник відповідачів позивачів наполягав на тому, що кредитори [PERSON] та [PERSON] не підпадають під дію вимог п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки не могли отримати переваг під час дії тимчасової адміністрації в ПАТ «Златобанк». Крім того, Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що визначає процедуру ліквідації банків, хоча і не передбачає, але і не містить у собі заборони на припинення зобов'язань у зв'язку із виконанням зобовязань кредитора третіми особами. Представник третіх осіб проти задоволення первісного позову заперечував, просив в його задоволенні відмовити та задовольнити зустрічну позовну заяву про визнання відсутнім зобов?язання за кредитним договором, а також припинення договорів іпотеки, поруки та додаткових угод до них. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні первісної позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити та задовільнити зустрічний позов про визнання припиненими зобовязань за кредитним договором, договорами іпотеки, поруки та додаткових угод до них, з наступних підстав. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.09.2015р. позовну заяву ПАТ «Златобанк» до фізичної особи підприємця [PERSON], [PERSON], третіх осіб [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором зустрічного позову фізичної особи підприємця [PERSON], [PERSON] до ПАТ «Златобанк» про визнання припиненими кредитного та іпотечного договорів, поруки та додатків до договорів в частині стягнення до фізичної особи підприємця [PERSON] залишено без розгляду. Судом встановлено, що 04.07.2012р. між ПАТ «Златобанк» та ФОП [PERSON] було укладено кредитний договір за № 161/12 KL, відповідно до п. 1.1 якого, в порядку та на умовах, встановлених цим Кредитним договором та чинним законодавством України, Кредитодавець надає позичальнику кредит, а позичальник зобовязується в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати умови цього кредитного договору. ( а. с. 5-10) Упродовж дії кредитного договору, сторонами були внесені зміни до умов Кредитного договору, а саме: -30.04.2013 укладено додатковий договір до кредитного договору, за умовами якого узгоджено порядок сплати процентів за користування кредитними коштами за окремий період; ( а. с. 11) -06.08.2013 укладено додатковий договір до кредитного договору, за умовами якого пункт 8.12 кредитного договору викладено в новій редакції щодо деталізації розголошення інформації при виконанні умов кредитного договору. ( а. с. 12) -01.11.2013 укладено додатковий договір до Кредитного договору, за умовами якого пункт 1.4.1 Кредитного договору викладено в новій редакції в частині «Зниження максимально ліміту кредитної лінії згідно з наступним графіком: з 01.11.2013 3 650 000 грн.; 01.12.2013 3 500 000 грн.; 01.01.2014 3 350 000 грн.; 01.02.2014 3 200 000 грн.; 01.03.2014 3 050 000 грн.; 01.04.2014 2 900 000 грн.; 01.05.2014 2 750 000 грн.; 01.06.2014 2 600 000 грн.; 01.07.2014 2 450 000 грн.»; ( а. с. 14) -29.08.2014 укладено додатковий договір до кредитного договору, за умовами якого пункт 1.3. кредитного договору викладено в новій редакції: «Максимальний ліміт заборгованості за Кредитною лінією становить 2 600 000 грн.», пункт 1.4. кредитного договору викладено в новій редакції: «Строк максимального ліміту за кредитною лінією складає 24 місяці. Кінцева дата повернення кредиту не пізніше 29.08.2016 року включно», пункт 1.4.1. кредитного договору викладено в новій редакції: «Зниження Максимального ліміту кредитної лінії здійснюється згідно з наступним графіком: з 07.09.2014 2 500 000 грн., 07.10.2014 2 400 000 грн., 07.11.2014 2 300 000 грн., 07.12.2014 2 200 000 грн., 07.01.2015 2 100 000 грн., 07.02.2015 2 000 000 грн., 07.03.2015 1 900 000 грн., 07.04.2015 1 800 000 грн., 07.05.2015 1 700 000 грн., 07.06.2015 1 600 000 грн., 07.07.2015 1 500 000 грн., 07.08.2015 1 400 000 грн., 07.09.2015 1 300 000 грн., 07.10.2015 1 200 000 грн., 07.11.2015 1 100 000 грн., 07.12.2015 1 000 000 грн., 07.01.2016 900 000 грн., 07.02.2016 800 000 грн., 07.03.2016 700 000 грн., 07.04.2016 600 000 грн., 07.05.2016 500 000 грн., 07.06.2016 400 000 грн., 07.07.2016 300 000 грн.,07.08.2016 200 000 грн.»; пункт 1.5. Кредитного договору викладено в новій редакції: «За користування кредитом позичальником сплачується проценти у вигляді фіксованої процентної ставки, яка встановлюється у розмірі 28% процентів річних», пункт 1.7. Кредитного договору викладено в новій редакції: «За користування кредитом позичальником сплачуються проценти у строк: за період з 01.08.2014 по 25.08.2014 до 07.09.2014»; ( а. с. 15) Виконання боргових зобовязань ФОП [PERSON] забезпечено договором іпотеки від 04.07.2012, який укладено між [PERSON] та ПАТ «Златобанк», посвідченого приватним нотарусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до умов якого в іпотеку банку було передано нерухоме майно, а саме: комплекс будівель та споруд загальною площею 4 741,2 кв.м., вартістю 8 936 000 грн. та земельну ділянку (кадастровий номер 0510136300:01:023:0001) площею 0,9909 га, з цільовим призначенням для виробничих потреб (виготовлення будівельних матеріалів), вартістю 1 436 000 грн., що знаходяться за адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Фрунзе, 4, які належать [PERSON] Заставна вартість предмета іпотеки за договором іпотеки від 04.07.2012 складає 10 361 000 гривень. ( а. с. 199-205, ) Крім того, 29.08.2014 між [PERSON] та ПАТ «Златобанк» укладено договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки від 04.07.2012, відповідно до умов якого предметом іпотеки за вказаним договором є нежитлові будівлі (комплекс будівель та споруд) загальною площею 4 741,2 кв.м., вартістю 8 953 369 грн. та земельні ділянки: площею 0,5509 га (кадастровий номер 0510136300:01:023:0004) вартістю 1 048 800 грн., площею 0,0468 га (кадастровий номер 0510136300:01:023:0005) вартістю 133 900 грн., площею 0,3932 га (кадастровий номер 0510136300:01:023:003) вартістю 774 200 грн., які розташовані за адресою вул. Фрунзе, 4, м. Вінниця. Заставна вартість предмета іпотеки за вказаним договором від 29.08.2014 складає 10 910 269,15 гривень. ( а.с.151-165,) Виконання боргових зобовязань ФОП [PERSON] також забезпечено договором поруки від 04.07.2012 № 161/12-KL/S-1 та додатковою угодою до нього від 29.08.2014, укладеними між ПАТ «Златобанк» та [PERSON] За умовами вказаних договорів ФОП [PERSON] та [PERSON] відповідають перед ПАТ «Златобанк» як солідарні боржники, а банк має право вимагати виконання боргових зобовязань частково або в повному обсязі, як від боржника так і поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо. ( а. с. 16-19, 21) Судом встановлено, що з умов договорів іпотеки та поруки вбачається, що вони забезпечують вимогу ПАТ «Златобанк», що випливає з кредитного договору № 161/12 KL від 04.07.2012, укладеного між ПАТ «Златобанк» та ФОП [PERSON], за умовами якого (п. 1.4. договору) остання зобов'язана до 29.08.2016 повернути Банку кредит та сплатити відсотки за користування ним в розмірі, згідно умов кредитного договору, а також можливу неустойку у розмірі і у випадках, передбачених кредитним та цим договором. У відповідності до даних договорів банк має право у випадку невиконання ФОП [PERSON] та [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок майна, заставленого на зазначених в договорі іпотеки умовах. Пунктом 3.4.1. договору іпотеки від 04.07.2012 сторони погодили, що у випадку невиконання іпотекодавцем основного зобовязання за кредитним договором, іпотекодержатель має право задовільнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки, реалізувати його відповідно до п. 5.6 цього договору. Надаючи оцінку подальшим правовідносинам сторін в частині можливості припинення зобов'язань ФОП [PERSON] перед ПАТ «Златобанк» суд приходить до наступних висновків. Відповідно до норм ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 ЦК України). У статті 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов'язання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частина друга статті 598 ЦК України). Статтею 204 ЦК України передбачено презумцію правомірності правочину, який є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлено законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Як встановлено судом, 12.02.2015 між ФОП [PERSON], [PERSON] та ПАТ «Златобанк» укладено договір про виконання зобовязань третьою стороною, відповідно до умов якого (п. 1.1 Договору) Кредитор - ПАТ «ЗЛАТОБАНК» надає свою згоду на виконання новим боржником частини зобовязань за первісного боржника ФОП [PERSON] за Кредитним договором в сумі 699 568,59 гривень. ( а.с. 182-183) Крім того, 12.02.2015 між ФОП [PERSON], [PERSON] та ПАТ «Златобанк» укладено договір про виконання зобовязань третьою стороною, відповідно до умов якого (п. 1.1 Договору) Кредитор - ПАТ «ЗЛАТОБАНК» надає свою згоду на виконання новим боржником частини зобовязань за первісного боржника ФОП [PERSON] за Кредитним договором в сумі 1 471 198,54 гривень. ( а.с. 208-209) Таким чином, за згодою кредитора ПАТ «ЗЛАТОБАНК», боргові зобовязання перед ним в розмірі 2 170 767, 13 грн. перейшли від ФОП [PERSON] до [PERSON] (в частині 699 568,59 грн.) та [PERSON] (в частині 1 471 189, 54 грн.). Згідно виписок по особовим рахункам за 12.02.2015 (розрахунковий рахунок № 37392301001542 ФОП [PERSON] ) за платіжними документами № № 464131, 464008, 464122, 463992, 463993, 463994, 463995, 463996, 463999, 464001, 464002, 464003, 464004, 464005, 464006, 464007, 464123, 464124, 464125, 464126, 463991, 464127 в рахунок повернення кредиту за кредитним договором № 161/12-KL від 04.07.2015 ФОП [PERSON] сплачено на користь ПАТ «ЗЛАТОБАНК» заборгованість в сумі 2 170 767,13 гривень. ( а. с. 221-223) Крім того, згідно виписок по особовим рахункам за 12.02.2015 (депозитний рахунок № 26357505053665 [PERSON]) відбулося часткове повернення депозиту за угодою № 057935 від 24.03.2014 на суму 687 340,36 грн. та повне повернення депозиту за угодою № 057934 від 24.03.2014 на суму 783 858,18 грн. Також згідно виписок по особовим рахункам за 12.02.2015р. (депозитний рахунок № 26354504052541 [PERSON]) відбулося повне повернення депозиту за угодою № 057953 від 24.03.2014 на суму 699 568,59 гривень. Таким чином [PERSON] та [PERSON] належно виконали зобовязаня за боржника ФОП [PERSON] та припинили зобовязання останньої перед ПАТ «Златобанк» в сумі 2 170 767,13 грн. Одночасно були прпинені зобовязання ПАТ «Златобанк» перед [PERSON] та [PERSON] на суму 2 170 767,13 гривень 12.02.2015р. між ПАТ «Златобанк» та ФОП [PERSON] було укладено договір про розірвання кредитного договору № 161/12-KL від 04.07.2012, відповідно до умов якого (п. 1) сторони розірвали Кредитний договір; (п. 2) з дати укладення цього договору сторони не мають одна до одної жодних претензій щодо виконання ними своїх зобовязань за кредитним договором № 161/12-KL від 04.07.2012. (а.с.214) На підставі ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У письмових запереченнях на зустрічну позовну заяву представник Банку зазначав, що договори про виконання зобовязання третьою особою, укладені 12.02.2015 між ФОП [PERSON] (первісний боржник), [PERSON] (новий боржник), [PERSON] (новий боржник) та ПАТ «Златобанк» (кредитор) є нікчемними в силу вимог пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки надають окремим кредиторам [PERSON] та [PERSON] переваги (пільги) перед іншими кредиторами вкладниками. Зокрема, як вважає представник Банку, зазначені кредитори підпадають під дію вимог п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до яких, протягом дії тимчасової адміністрації в ПАТ «ЗЛАТОБАНК» не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, а вкладники можуть отримати свої кошти тільки за договорами банківського рахунку. Проте, як встановлено судом, зазначені договори про виконання зобовязання укладені 12.02.2015р., а тимчасову адміністрацію в ПАТ «ЗЛАТОБАНК» запроваджено лише 14.02.2015 (Постанова Правління Національного банку України від 13.02.2015 № 105, Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.02.2015 № 30) , ( а.с.69) тобто кредитори [PERSON] та [PERSON] не підпадають під дію вимог п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки не могли отримати переваг під час дії тимчасової адміністрації в ПАТ «Златобанк». Таким чином, суд приходить до висновку, що у правовідносинах, що виникли між ФОП [PERSON] (первісний боржник), [PERSON] (новий боржник), [PERSON] (новий боржник) та ПАТ «Златобанк», відбулося виконання зобов'язаннь ФОП [PERSON] перед ПАТ «Златобанк» третіми особами, у зв'язку з чим, на підставі встановленій законом, зобов'язання ФОП [PERSON] перед ПАТ «Златобанк» вважаються припиненими з 12.02.2015р. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи відповідачів - позивачів про те, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що визначає процедуру ліквідації банків, хоча і не передбачає, але і не містить у собі заборони на припинення зобов'язань у зв'язку із виконанням зобовязань кредитора третіми особами. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 10.06.2015 за позовом фізичної особи до ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», третя особа ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Нобліс», про стягнення безпідставно отриманих коштів за заявою ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.10.2014р. Таким чином, враховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача відповідача про стягнення солідарно з ФОП [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором в розмірі 2 319 527,18 грн. є необґрунтованими, непідтверджені матеріалами справи та такими, що не підлягають задоволенню. Разом з тим, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі вимоги відповідачів позивачів за зустрічним позовом в частині припинення зобов'язань за кредитним договором, договорами іпотеки, поруки та додатковими угодами до них. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні зустрічної позовної заяви відповідачі- позивачі сплатили судовий збір у розмірі 487,20 грн. який підлягає стягненню з позивача-відповідача на користь відповідачів- позивачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved