Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк «Приватбанк» у квітні 2016 року звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, що 06.03.2008 р. між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк «Приватбанк» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений кредитний договір №НЛ2801/КЦ про надання кредиту у вигляді невідновлювальної кредитної лінії. Відповідно до п. А.2 укладеного договору Позивач надав [PERSON] кредитний ліміт у розмірі 225\~000 (Долар США) з відсотковою ставкою відповідно до п. А.6 Договору та строком виконання зобовязань у відповідності до п. А.3 договору. Зобовязання за вказаним договором забезпечено договором поруки № б/н від 06.03.2008 р. укладеним з поручителем [PERSON] в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором [PERSON] У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачі мають заборгованість 114942,53 (Долар США) що за офіційним курсом НБУ (26,10) складає 3000000,03 грн. Позивач просить стягнути вказану заборгованість та судові витрати солідарно з відповідачів. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився та надав суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності в заочному порядку, позовні вимоги підтримав. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань від них не надходило. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши та проаналізувавши всі надані докази, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, оцінивши та проаналізувавши всі надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 06.03.2008 р. між ЗАТ КБ «Приватбанк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк «Приватбанк» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений кредитний договір №НЛ2801/КЦ про надання кредиту у вигляді невідновлювальної кредитної лінії. Відповідно до п. А.2 укладеного договору Позивач надав [PERSON] кредитний ліміт у розмірі 225\~000 (Долар США) з відсотковою ставкою відповідно до п. А.6 Договору та строком виконання зобовязань у відповідності до п. А.3 договору. Відповідно до п. 4.1 Договору, за користування кредитом в період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно пп. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.3.2, 2.4.1 Договору, Позичальник сплачує відсотки за користування кредитом, зазначені у п. А.6 Договору. Відповідно до п. 4.2 Договору та ст. 212 ЦК України при порушенні клієнтом зобов'язань, передбачених пп. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.3.2, 2.4.1 Договору, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом, зазначені у п. А.7 Договору. Відповідно до п. 5.1 Договору, при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань за сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.1, 4.2, 4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.3.2, винагороди, передбаченого п.п. 2.2.5, 4.4, 4.5, 4.6 Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних). Сплата пені здійснюється у гривні. У порушення зазначених норм закону та умов Договору [PERSON] зобов'язання за вказаним Договором належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором [PERSON] станом на 04.04.2016 року має заборгованість - 123880,59 [Долар США], яка складається з наступного: 107732.34 [Долар США] - заборгованість за кредитом; 14442,03 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1706,56[Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Враховуючи те, що право вибору способу судового захисту належить виключно Позивачу, про що роз'яснено у и. 9 постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, Позивач вважає за необхідне захистити свої порушені права шляхом стягення із Відповідача частини заборгованості. Заборговаість до стягнення становить 114 942,53 (Долар США), що еквівалентно 3000 000,00 грн., відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 04.04.2016 року- яка складається з: 107732,34 [Долар США] - заборгованість за кредитом; 7210,19 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом. Крім того, зобовязання за вказаним Договором забезпечено Договором поруки № б/н від 06.03.2008 року укладеним з поручителем [PERSON] в забезпечення виконання зобовязань за Кредитними договором [PERSON]. Згідно п. 1 Договору поруки, предметом є надання поруки [PERSON] перед Банком, за виконання ФОП [PERSON] всіх своїх обовязків за Договором № НЛ2801/КЦ від 06.03.2008 року. Претензія, що була направлена на адресу [PERSON] та [PERSON] була залишена без задоволення. Відповідно до вимог ст., ст. 610, 554 Цивільного кодексу України, Боржник та Поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Тож, Позивач вважає за необхідне захистити свої права шляхом стягнення з Відповідачів суми заборгованості за Договором № НЛ2801/КЦ від 06.03.2008 року. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин № 5 від 30.03.2012 року у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, сторонами є як юридичні, так і фізичні особи та з урахуванням вимог ст.ст. 15, 16, ч.2 ст. 118 ЦПК України при визначені судової юрисдикції суди мають виходити з того, що такі справи підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий. Зокрема, це можуть бути позови банку (іншої фінансової установи) до фізичної особи-позичальника і до юридичної особи-поручителя чи навпаки, які виникли з одних і тих самих правовідносин отримання кредиту. На даний час відповідачі продовжують ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашають, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк» На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved