Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, який в процесі розгляду справи був уточнений та в обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02.04.2008 року ЗАТ Альфа-Банк та [PERSON] уклали кредитний договір №490061542. 19.08.2009 року ЗАТ Альфа-Банк було перейменовано в ПАТ Альфа-Банк. Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач надав [PERSON] кредит у сумі 12 597,00 доларів США. В забезпечення виконання зобовязань [PERSON], 02.04.2008 року позивач та [PERSON] уклали договір поруки №490061542-П. Відповідно до умов договору поруки [PERSON] як поручитель поручається за виконання [PERSON] обовязків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Відповідно до умов договору поруки, [PERSON] відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і [PERSON] Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши позичальнику кредит у сумі 12 597,00 доларів США, а [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2012 року було стягнуто з відповідачів на користь ПАТ Альфа-Банк заборгованість по тілу кредиту: 8164,85 дол. США; по відсоткам: 1473,84 дол. США; по пені: 33467,49 дол. США. У порушення умов договору, [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого, за період з 03.07.2012 року по 11.02.2015 року заборгованість за кредитним договором №490061542 від 02.04.2008 року складає 1067933,05 грн., а саме: 36294,50 грн. заборгованість по відсотках; 1031638,55 грн. заборгованість за пенею. У звязку з викладеним, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №490061542 від 02.04.2008 року в розмірі 1067933,05 грн. та судові витрати. Представник позивача [PERSON] письмово просив розглядати справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. [PERSON] письмово просив роглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнав частково в розмірі 36294,50 грн. та просив на підставі ч.3 ст. 551 ЦК України зменшити пеню та стягнути її у межах, що не перевищують суми заборгованості по відсотках. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підставах. В ході судового розгляду встановлено, що 02.04.2008 року ЗАТ Альфа-Банк та [PERSON] уклали кредитний договір №490061542 (а.с.5-7). 02.04.2008 року позивач та [PERSON] уклали договір поруки №490061542-П. Відповідно до умов договору поруки [PERSON] як поручитель поручається за виконання [PERSON] обовязків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому (а.с.10). Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2012 року було стягнуто з відповідачів на користь ПАТ Альфа-Банк заборгованість по тілу кредиту: 8164,85 дол. США; по відсоткам: 1473,84 дол. США; по пені: 33467,49 дол. США (а.с.91-93). Так, у порушення умов договору, [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого, за період з 03.07.2012 року по 11.02.2015 року заборгованість за кредитним договором №490061542 від 02.04.2008 року складає 1067933,05 грн., а саме: 36294,50 грн. заборгованість по відсотках; 1031638,55 грн. заборгованість за пенею (а.с.83-84). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Крім того, статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до частини 1\~ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. У відповідності до частини 3\~ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в\~постанові №5\~Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин\~від 30.03.2012р. розяснює про те, що істотними обставинами в розумінні частини 3\~ст. 551 ЦК України\~можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання). Вирішуючи питання щодо розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідачів у звязку з простроченням виконання договірних зобовязань, суд враховує обставини про те, що розмір пені значно завищений та виходячи із загального принципу розумності і справедливості, суд вважає за можливе зменшити розмір пені в даному спірному випадку і стягнути її з відповідачів у сумі 36 294,50 грн., задовольнивши позовні вимоги в цій частині частково. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №490061542 від 02.04.2008 року в розмірі 72 589,00 грн., яка складається з: 36 294,50 грн. заборгованості по відсотках та 36 294,50 грн. заборгованості за пенею. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, з відповідачів належить стягнути на користь позивача судові витрати, пропорційно до заявлених позовних вимог у розмірі 3654,00 грн.

Outcome: partial