Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказує що за кредитним договором № б/н від 03 вересня 2012 року відповідачеві було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач умов договору належним чином не виконує та станом на 20.01.2016 року має заборгованість 15038,75 грн., яка складається з наступного: - 1551,96 грн. - заборгованість за кредитом ; - 9744,47 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2550,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п. 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. штраф ( фіксована частина); - 692,32 грн. штраф (процентна складова) Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 15038,75 грн. та покласти на відповідача витрати повязані з розглядом справи у суді. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Справа призначалась до розгляду неодноразово, відповідачеві [PERSON] направлялися повістки, одна з яких повернулась до суду як не вручена поштою з відміткою «за закінченням терміну зберігання», інша вручена відповідачеві особисто. Зазначене свідчить, що відповідач [PERSON] не бажає отримувати судові повістки, з»являтися в судові засідання та не цікавиться розглядом справи. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених ст.157 цього Кодексу, у разі неявки в судове засідання однієї із сторін, про яких немає відомостей, що їм вручені судові повістки, або оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнані поважними. Неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Враховуючи строки розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача [PERSON], оскільки він належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи та без поважних причин повторно не зявився в судове засідання, заперечень проти позову не надав, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 03.09.2012 року ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № б/н, згідно якого відповідачеві було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.(а.с.9,10) Згідно із розрахунком заборгованості відповідач [PERSON] станом на 20.01.2016 року має заборгованість 15038,75 грн., яка складається з наступного: - 1551,96 грн. - заборгованість за кредитом ; - 9744,47 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2550,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п. 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. штраф ( фіксована частина); - 692,32 грн. штраф (процентна складова)(а.с.6-8) Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). Про правові наслідки порушення зобовязання боржником йдеться також у частині першій статті 611, частині другій - четвертій статті 612 ЦК України, частині першій, другій статті 220 ГК України, які передбачають відповідальність боржника. В звязку з тим, що відповідачем не надано до суду доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися обовязки щодо погашення кредиту, так і щодо суми заборгованості, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення суми заборгованості є обґрунтованими, заборгованість підлягає стягненню з відповідача [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial