Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом, в якому зазначено, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 51 від 02.03.2015 року «Про затвердження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», ЄДРПОУ 34047020, МФО 380236, місцезнаходження: вул. Щорса, 36-Б, м. Київ, 01133. Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 37 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду. В своєму позові позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість Кредитною лінією № 004-14557-220213на загальну суму 21087,49 грн. В позовній заяві представник позивача просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному об'ємі та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву, в якій просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 22.02.2013 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» та [PERSON], шляхом акцептування Банком, пропозиції клієнта, відповідно до умов заяви, уклали кредитний договір № 004-14557-220213. Згідно з п.п. 2.1, 2.2, 2.5 частини 1 вищевказаного договору, позивач відкриває відповідачу картковий рахунок № 26252907947326 в національній валюті України гривні. Відповідно до п. 2.3 частини 3 договору, банк встановлює ліміт Кредитної лінії у розмірі 14999,90 грн. Згідно до п. 1 частини 3 договору, обслуговування Карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невідємною частиною договору. Відповідно до п. 2.1 частини 3 договору, моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції щодо укладення договору, а отже моментом укладення договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься дата підписання Банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4 частини 3 договору, кредитування рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4 частини 2 пропозиції (364 календарних днів). Кожен наступний ліміт Кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції. У відповідності до п. 2.5 частини 3 договору, відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений у письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Відповідач не виконував належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 06.07.2015 року за Відповідачем по укладеному договору № 004-14557-220213 від 22.02.2013 року рахується заборгованість на загальну суму 21087,49 грн., яка складається з: - тіло кредиту 9815,60 грн.; - прострочене тіло кредиту 5184,30 грн.; - заборгованість за відсотками 6087,59 грн.; - заборгованість за комісіями 0,00 грн. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином, згідно до закону та умов договору. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно з ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем зобов'язання за договором належним чином не виконувалися. На підставі викладеного суд вважає, що факт наявності заборгованості відповідача на суму 21087,49 грн., які не були сплачені за користування Кредитною лінією, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитною лінією. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved