Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі по тексту - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 11 лютого 2014 року в загальній сумі 18424 (вісімнадцять тисяч чотириста двадцять чотири) грн. 05 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі 6727 (шість тисяч сімсот двадцять сім) грн. 29 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 3270 (три тисячі двісті сімдесят) грн. 23 коп., заборгованості за пенею та комісією в сумі 6727 (шість тисяч сімсот двадцять сім) грн. 25 коп., та штрафу відповідно до п.2.2 генеральної угоди в сумі 1699 (одна тисяча шістсот дев`яносто дев`ять) грн. 28 коп. Вказані позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» обґрунтовує тим, що відповідачка на підставі генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 11 лютого 2014 року отримала кредит в сумі 7018 (сім тисяч вісімнадцять) грн. 85 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з доводами позивача відповідно до умов кредитного договору [PERSON] повинна була погашати заборгованість та надавати ПАТ КБ «Приватбанк» з «1» по «25» число кожного місяця грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими позивачем умовами та правилами, тарифами складають між нею і ПАТ КБ «Приватбанк» кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії умов та правил додаються до позовної заяви. З умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами ПАТ КБ «Приватбанк» можна ознайомитись на сайті http://privatbank.ua/rules. Однак [PERSON] не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором з моменту надання та отримання кредитної послуги. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 08 листопада 2016 року має заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 18424 (вісімнадцять тисяч чотириста двадцять чотири) грн. 05 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 6727 (шість тисяч сімсот двадцять сім) грн. 29 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом - 3270 (три тисячі двісті сімдесят) грн. 23 коп., заборгованість за пенею та комісією - 6727 (шість тисяч сімсот двадцять сім) грн. 25 коп., та штраф відповідно до п.2.2 генеральної угоди - 1699 (одна тисяча шістсот дев`яносто дев`ять) грн. 28 коп. У судове засідання представник позивача - Сафір Ф.О. не з`явився, подавши до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Зміст вказаного клопотання, також свідчить, що представник позивача повністю підтримує позовні вимоги, заявлені до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подавши до суду 03 серпня 2017 року письмову заяву про розгляд справи без її участі на підставі доказів, наявних у матеріалах справи. У вказаній заяві відповідачка зазначила про визнання нею позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 6727 (шість тисяч сімсот двадцять сім тисяч) грн. 29 коп. та просила суд зменшити розмір пені у максимально можливому розмірі з огляду на її скрутне матеріальне становище, перебування на її утриманні трьох малолітніх дітей та відсутність постійного заробітку. Окрім цього, [PERSON] вказала, що умовами договору комісія не передбачена. З`ясувавши доводи сторін, суд дослідив і оцінив у сукупності та взаємозв`язку письмові докази, наявні в матеріалах справи, та прийшов до висновку, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню. Такий висновок суду ґрунтується на наступних встановлених по справі обставинах. 11 лютого 2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт. Підпункти 1.1.-1.1.3. п.1 вказаної генеральної угоди свідчать, що сторони узгодили по договору 1 (кредитному договору №SAMDN50OTС000992978 від 31 липня 2008 року) зменшити розмір заборгованості, що виник у період з дати надання позичальнику кредиту, а саме: проценти на 1384 (одну тисячу триста вісімдесят чотири) грн. 55 коп. та штраф на 314 (триста чотирнадцять) грн. 73 коп. Заборгованість по договору 1 з дати підписання генеральної угоди складає 7477 (сім тисяч чотириста сімдесят сім) грн. 85 коп. Дата остаточного погашення заборгованості по договору 1 29 лютого 2016 року. Згідно з п.п.2.1 п.2. зазначеної генеральної угоди банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 7018 (сім тисяч вісімнадцять) грн. 85 коп. на строк 24 місяці з 11 лютого 2014 року до 29 лютого 2016 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в сумі 7018 (сім тисяч вісімнадцять) грн 85 коп. в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів у розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в указані в заяві, умовах і правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «01» по «25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 351 (триста п`ятдесят одна) грн. 22 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, процентів, а також інших витрат у відповідності до умов і правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 29 лютого 2016 року. Підпунктом 2.2. п.2. наведеної генеральної угоди передбачено, що згідно ст.212, 611, 651 Цивільного кодексу України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в цій генеральній угоді, умовах і правилах, більш ніж на 31 день, по зобов`язаннях, строк яких не настав, сторони узгодили, що строк повернення кредиту рахується 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, рахується простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 1699 (одна тисяча шістсот дев`яносто дев`ять) грн. 28 коп. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не виконала взятих на себе зазначених договірних зобов`язань по поверненню кредиту, сплаті процентів за користування кредитом та штрафу, передбачених генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт від 11 лютого 2014 року. Факт порушення вказаних договірних зобов`язань [PERSON] , підтверджується розрахунком заборгованості за договором б/н від 11 лютого 2014 року, укладеним між сторонами, станом на 08 листопада 2016 року, доданим ПАТ КБ «Приватбанк» до позовної заяви. Згідно з цим розрахунком заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк» за договором б/н від 11 лютого 2014 року станом на 08 листопада 2016 року складається із: заборгованості за кредитом у сумі 6727 (шість тисяч сімсот двадцять сім) грн. 29 коп., заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 3270 (три тисячі двісті сімдесят) грн. 23 коп. та штрафу відповідно до п.2.2 генеральної угоди у сумі 1699 (одна тисяча шістсот дев`яносто дев`ять) грн. 28 коп. На теперішній час вказана заборгованість по генеральній угоді про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт від 11 лютого 2014 року в сукупному розмірі 11696 (одинадцять тисяч шістсот дев`яносто шість) грн. 80 коп. відповідачкою не погашена. Таким чином, встановлені обставини підтверджують обґрунтованість позову ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] в частині стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 11696 (одинадцять тисяч шістсот дев`яносто шість) грн. 80 коп., що складається із: заборгованості за кредитом у сумі 6727 (шість тисяч сімсот двадцять сім) грн. 29 коп., заборгованості по процентах за користування кредитом у сумі 3270 (три тисячі двісті сімдесят) грн. 23 коп., та штрафу відповідно до п.2.2 генеральної угоди у сумі 1699 (одна тисяча шістсот дев`яносто дев`ять) грн. 28 коп. Правовими підставами для задоволення позову в цій частині вимог є наступні норми цивільного права. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Згідно з вимогами, передбаченими ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. На підставі ч.2 ст.1054 ЦК України суд застосував в даному випадку положення ч.1 ст.1048 і ч.1 ст.1049 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Отже, з наведених підстав слідує, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 11696 (одинадцять тисяч шістсот дев`яносто шість) грн. 80 коп., що складається із: заборгованості за кредитом у сумі 6727 (шість тисяч сімсот двадцять сім) грн. 29 коп., заборгованості по процентах за користування кредитом у сумі 3270 (три тисячі двісті сімдесят) грн. 23 коп. та штрафу відповідно до п.2.2 генеральної угоди у сумі 1699 (одна тисяча шістсот дев`яносто дев`ять) грн. 28 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Інші вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] , що стосуються стягнення заборгованості за пенею та комісією у сумі 6727 (шість тисяч сімсот двадцять сім) грн. 25 коп. є необґрунтованими і безпідставними, тому в їх задоволенні слід відмовити. Так, [PERSON] , як слідує із її письмової заяви від 03 серпня 2017 року, визнає факт виникнення заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитом у сумі 6727 (шість тисяч сімсот двадцять сім) грн. 29 коп., проте заперечує підстави для стягнення комісії у зв`язку з її непередбаченням умовами договору. В цій частині заперечення [PERSON] проти позову ПАТ КБ «Приватбанк» є обґрунтованими та відповідають доказам справи. Зокрема, судом встановлено, що у розрахунок заборгованості відповідачки позивачем включено комісію у сумі 6727 (шість тисяч сімсот двадцять сім) грн. 25 коп. (сума комісії та пені (накопичувальним підсумком). Проте умовами генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт, укладеної між ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] 11 лютого 2014 року, не передбачено таких видів платежів як комісія і пеня, підстав, порядку та розміру їх нарахування та сплати.. Доданий до позовної заяви ПАТ КБ «Приватбанк» витяг із Умов і правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року №СП-2010-256, свідчить про відсутність підпису позичальника - [PERSON] на цих умовах і правилах. За таких умов, правові підстави для нарахування та стягнення будь-яких видів платежів, які передбачені цими Умовами і правилами надання банківських послуг, затвердженими наказом від 06 березня 2010 року №СП-2010-256, - відсутні. Отже, ця обставина свідчить про безпідставність позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за пенею та комісією в розмірі 6727 (шість тисяч сімсот двадцять сім) грн. 25 коп. При цьому суд врахував, що комісія і пеня є окремими видами платежів, однак як слідує із позовної заяви та доданого розрахунку, ПАТ КБ «Приватбанк» не розділив ці види платежів між собою та не зазначив конкретних положень кредитного договору, на підставі яких здійснено нарахування цих платежів. Такий висновок суду про безпідставність вказаної частини позовних вимог ґрунтується на наступних нормах цивільного права. Частинами 1, 2 ст.207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до cт.547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частиною 1 ст.548 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст.551 ЦК України передбачено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України установлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Отже, з огляду на непередбачення генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт від 11 лютого 2014 року розміру і порядку нарахування та сплати комісії і пені, на відсутність підпису відповідачки на Умовах і правилах надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року №СП-2010-256, а також на заперечення [PERSON] обставин укладення в цій частині договору із ПАТ КБ «Приватбанк», відсутні підстави вважати обумовленими у письмовому вигляді між сторонами такі види платежів як пеня і комісія, їх розмір і порядок нарахування та сплати, а наданий позивачем витяг із умов і правил надання банківських послуг, без наданих підтверджень про конкретно запропоновані умови, не може розцінюватись як типова форма договору приєднання. Враховуючи викладені обставини,

Outcome: approved