Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання у сумі 1 024,93 гривень та судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що [PERSON] є споживачкою послуг позивача з газопостачання за адресою: [ADDRESS]. Правовідносини між сторонами оформлювались шляхом видачі розрахункової книжки та відкриттям особового рахунку [NUMBER]. Свої зобов'язання зі своєчасної сплати послуг позивача відповідачка не виконує, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої становить 1 024,93 гривень. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідачки вказану суму боргу, а також судові витрати у справі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно письмової заяви позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розгляд справи провести без його участі, на підставі документів, наявних в матеріалах справи. Проти розгляду справи в заочному порядку також не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Крім того, враховуючи викладене у заяві прохання представника позивача про розгляд заяви без його участі, суд вважає за можливе на підставі ст. 169 ч. 4 ЦПК України здійснити розгляд даної цивільної справи без участі сторін, обмежившись дослідженням письмових доказів, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України. Дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступні обставини та визначив відповідні до них правовідносини. Дійсно, відповідачка [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS], що підтверджується матеріалами цивільної справи (а.с. 5, 17). Судом встановлено, що відповідачка є споживачем послуг позивача з постачання природного газу за зазначеною адресою та має відкритий в зв'язку із цим розрахунковий рахунок [NUMBER]. Судом встановлено, що свої зобов'язання по сплаті послуг з газопостачання з 01 грудня 2012 року по 28 лютого 2014 року відповідачка виконує неналежним чином, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої становить 1 024,93. Дані обставини підтверджуються копією детального розрахунку заборгованості, наявною в матеріалах справи (а.с. 6). 17 лютого 2014 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська позивачем було подано заяву про видачу судового наказу про стягнення з відповідачки суми заборгованості за надані послуги з газопостачанню. 19 лютого 2014 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу та рекомендовано звернутись до суду в порядку позовного провадження. Правовідносини, що виникли між сторонами законодавчо врегульовані наступним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Так, відповідно до положень ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного цивільного права, одним із способів захисту якого є примусове виконання обов'язку в натурі. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги, зокрема, за постачання газу, береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленими порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги -результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд, відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Нормою ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено розподіл житлово-комунальних послуг залежно від їх функціонального призначення. Зокрема, до житлово-комунальних послуг віднесено окрім іншого комунальні послуги -газопостачання. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За змістом п.п. 11, 17, 29 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», у разі відсутності лічильників газу плата за послуги з газопостачання розраховується відповідно до встановлених законодавством норм споживання та цін на газ. Споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. Розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору на постачання природного газу (шляхом оформлення і видачі розрахункової книжки і відкриттям особового рахунку) та «Правил надання населенню послуг газопостачання» (п. 29), споживач зобов'язаний вносити своєчасно і в повному розмірі плату за надані послуги по газопостачанню. Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, суд доходить висновку, що відповідачкою було порушено законодавство у сфері житлово-комунальних послуг та «Правил надання населенню послуг газопостачання», в наслідок чого виникла заборгованість на суму 1 024,93 гривень. З урахуванням фактичних обставин справи суд доходить висновку про те, що вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Визначаючись в питанні розподілу судових витрат, суд вважає, що на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved