Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 09.03.2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування № ВLаЖГА00016840 (далі - Договір), згідно якого банк надав відповідачу кредит (грошові кошти) у сумі 13 500,00 грн. за плату в розмірі 10 процентів річних, щомісячною комісією у розмірі 1,75 % від суми кредиту та кінцевим терміном повернення до 09.03.2014 року. Через невиконання відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем по кредитному договору № ВLаЖГА00016840 від 09.03.2011 року станом на 20.01.2014 року за ним виникла заборгованість у сумі 15 543,21 грн., яка до теперішнього часу не погашена. У зв'язку з зазначеним позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість по кредитному договору № ВLаЖГА00016840 від 09.03.2011 року на загальну суму 15 543,21 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивача. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що 09.03.2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування № ВLаЖГА00016840 (а.с.4-11), відповідно до умов якого, п.1 Спеціальної частини, відповідач отримав кредит в сумі 13 500 грн. з терміном повернення кредиту - 09.03.2014 року (а.с. 4-11).. Згідно п.1.5 загальної частини договору №ВLаЖГА00016840 від 09.03.2011 року за користування кредитом встановлюється плата у вигляді процентів, які нараховуються за процентною ставкою в розмірі, зазначеному в п.3 спеціальної частини договору, тобто, у розмірі 10,00 % річних. Відповідно до п. 1.6 загальної частини договору за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом, розмір якої зазначається в п.4 спеціальної частини договору, а саме, в розмірі 1,75 % від суми кредиту. В п.3.3. договору позичальник зобов'язався використовувати кредит за цільовим призначенням і забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісії у встановлені договором строки, однак всупереч умовам Кредитного договору відповідач тривалий час не здійснює погашення кредиту. Відповідно до п.п. 4.2, 4.3 вказаного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником обов'язків, визначених умовами договору або за порушення строків погашення заборгованості, позичальник (відповідач) сплачує Банку (позивачу) штраф та пеню. Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За таких обставин, суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідача борг за кредитним договором №ВLаЖГА00016840 від 09.03.2011 року у загальному розмірі 15 543,21 грн., який станом на 20.01.2014 року складається з: - заборгованість за кредитом - 9 318,87 грн.; - несплачені проценти за користування кредитом - 854,41 грн.; - комісія за РО - 2 598,75 грн.; - штраф - 2 771,18 грн. За правилами ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved