Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути із відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № А35LR238330025 від 26 серпня 2011 року у розмірі 24717,95 гривень та судові витрати у розмірі 247,18 гривень, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 серпня 2011 року [PERSON] уклав з позивачем кредитний договір № А35LR238330025, за умовами якого отримав 3959,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому наголосив, що відповідач належним чином не виконував умов договору, що й стало причиною виникнення зазначеної заборгованості та підставою звернення до суду з даним позовом. Суд, ухвалив справу розглядати без участі представника позивача ПАТ «ПРИВАТБАНК» - Леськів Тараса Васильовича, який діє на підставі довіреності № 5234-О від 18 листопада 2013 року /довіреність в матеріалах справи/, та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності /заява знаходиться в матеріалах справи/, що відповідає вимогам ст. 158 ЦПК України, та за відсутності відповідача, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, що стверджується повідомленнями про вручення поштових повідомлень /а.с.41/, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини неявки не повідомив. Крім цього, представник позивача у поданій заяві зазначив, що не заперечує проти заочного вирішення справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Вивчивши матеріали справи та всебічно, повно, об'єктивно дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 серпня 2011 року між [PERSON] та ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» укладено кредитний договір № А35LR238330025, за умовами якого банк надав позичальнику строковий кредит у сумі 3959,00 гривень на строк 12 місяців з 26.08.2011 року по 25.08.2012 року включно, на цілі, визначені в заяві позичальника /а.с.5/. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складає між ними і Банком кредитно-заставний договір. Відповідач був ознайомлений і згоден з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Банком надана повнв інформація про умови кредитування, що підтверджується підписом Відповідача в заяві /а.с.6-12/. Із п.4.1 кредитного договору вбачається, що за користування кредитом у період з дати укладення даного договору до дат погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі визначеному у тарифах та заяві. Заявою та п.п.3.2.2, 3.3.3 даних Умов, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі, вказаному у заяві, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Розраховані відсотки сплачуються позичальником окремо понад зазначену в заяві суми щомісячного платежу. Пунктом 4.6 укладеного між позивачем та відповідачем договору вбачається, що позичальник сплачує банку винагороду в розмірі та у строки, зазначені у заяві /а.с.6-12/. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Зі змісту ч.1 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як передбачено ч. 3 ст. 611 ЦК України, сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання. У відповідності до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Зі змісту п.5.1 Договору при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п.п.3.2.2, 3.3.3 даних Умов банк маж право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню у розмірі 1,25% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Сплата пені здійснюється в гривні. Крім цього, пунктом 5.3 зазначеного Договору передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш, ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень плюс 5% від суми заборгованості /а.с.6-12/. Як вбачається з матеріалів справи, а саме розрахунку заборгованості за договором № А35LR238330025 від 26 серпня 2011 року заборгованість [PERSON] за договором станом на 23 серпня 2013 року становить 24717,95 гривень, з яких заборгованість за кредитом у розмірі 3959,00 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 2,63 гривень, 950,16 гривень заборгованості по комісії за користування кредитом, 18152,92 гривні пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також 500 гривень штрафу (фіксована частина), 1153,24 гривні штраф (процентна складова). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для повного задоволення позову, а тому із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість в загальній сумі 24717,95 гривень, з яких заборгованість за кредитом у розмірі 3959,00 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 2,63 гривень, 950,16 гривень заборгованості по комісії за користування кредитом, 18152,92 гривні пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також 500 гривень штрафу (фіксована частина), 1153,24 гривні штраф (процентна складова). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 247,18 гривень судових витрат, сплачених позивачем.

Outcome: approved