Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі АТ «Ощадбанк») звернувся із зазначеним позовом та просив зняти арешт з: автомобіля марки Chery Amulet А15, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], належного [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER], виданого та зареєстрованого РЕВ 1-го МРВ ДАІ ГУ МВС України Одеської області 06.07.2007 р. та яке знаходиться в заставі AT «Ощадбанк», згідно договору застави майна від 10.07.2007р., накладеного: Постановою від 10.03.2011 р. про відкриття виконавчого провадження, якою накладено арешт на автотранспортний засіб марки Chery Amulet А15, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить боржнику [PERSON]; Постановою від 30.01.2011 року, якою накладено арешт на все майно боржника [PERSON]; Постановою про розшук майна боржника від 07.04.2011 p., якою оголошено у розшук автотранспортний засіб марки Chery Amulet А15, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить боржнику [PERSON]; Постановою про розшук майна боржника від 19.07.2013 p., якою оголошено у розшук вищевказане авто. В обґрунтування вимог посилається на те, що накладений державним виконавцем арешт унеможливлює задоволення вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON], за рахунок заставленого майна на підставі рішення суду від 16.11.2010р. Відповідач та треті особи в судове засідання не з'явилися, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, що посвідчується розписками про отримання судових повісток (а.с. 33-36), причини неявки не повідомляли. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача (а.с. 37, 38). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що 10.07.2007р., між АТ «Ощадбанк» та [PERSON], було укладено кредитний договір. В забезпечення виконання зобов'язання із [PERSON], було укладено договір застави транспортного засобу автомобіля Chery Amulet А15, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Рішенням суворовського районного суду м. Одеси від 16.11.2010р., з [PERSON], на користь АТ «Ощадбанк» стягнуто суму боргу. Під час проведення дій з добровільної реалізації автомобіля, для задоволення вимог банку, встановлено, що постановами Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 10.03.2011р., 30.03.2011р., 07.04.2011р., 19.07.2013р., накладено арешти на предмет застави та автомобіль оголошено у розшук. Накладення арештів на заставне майно унеможливлює та обмежує право заставодержателя на задоволення вимог про стягнення боргу за договором кредиту. Статтею 19 Закону України «Про заставу» передбачено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Статтею 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Таким чином, наявність арешту унеможливлює реалізацію заставного майна, у зв'язку з чим Банк як заставодержатель та стягувач змушений звернутись до суду із відповідною позовною заявою для скасування арешту та розшуку заставного майна. Згідно з п. 3.1.5 договору застави транспортного засобу, Заставодержатель має право у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави. Згідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня,коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги АТ «Ощадбанк» підлягають задоволенню частково, а саме в частині зняття арешту накладеного державним виконавцем. В частині скасування постанов,, вимоги задоволенню не підлягають, оскільки чинне законодавство взагалі не передбачає право суду скасувати постанову державного виконавця, в тому числі і про накладення арешту. На підставі ст. ст. 54, 60 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: partial