Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство КБ «ПРИВАТБАНК» (надалі Позивач) звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі Відповідач), в якому просить стягнути з Відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 57919,54 грн. за договором фінансового лізингу № IFIWA+209600965 від 16.12.2011 року, яка складається з : -1805,22 грн. -заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу, -5820,66 грн. -заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу, -50293,66 грн. -заборгованість з пені. Представником Позивача подано клопотання про розгляд справи у відсутності уповноваженого представника. Позовні вимоги представник Позивача підтримував в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, про причини неявки суду не сповістила, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень та конвертом з повідомленням про вручення поштового відправлення, які повернулись на адресу суду. Частиною 4 статті 169 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, виходячи зі змісту частини 4 статті 169 та частини1 статті 224 ЦПК України, а також того, що Відповідач про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не подано, зважаючи на заяву Позивача, в якій він не заперечував проти винесення заочного рішення, з огляду на подання Позивачем достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу№ IFIWA+209600965 від 16.12.2011 року Позивач виразила своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають Договір фінансового лізингу. Відповідач згідно умов Договору отримав від Позивача у платне користування автомобіль марки RENAULT, модель: Logan 90 L, рік випуску:2011, тип ТЗ: легковий -седан-В, № кузова/шасі: Х7LLSRB2HBH449464 реєстраційний номер: АE7315EP та зобовязався сплачувати щомісячні платежі, повязані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний вище автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності ПАТ КБ Приватбанк. П.3 ч.2 ст.11 ЗУ Про фінансовий лізинг встановлено обовязок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі. Відповідно до п.2.8.4.8.2.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі настання Події Дефолту Лізингодавець надає Лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події Дефолту та повернення Предмета лізингу. У Повідомленні про Дефолт, окрім зазначеної інформації, Лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування Предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобовязань за цим договором. Повернення Предмета лізингу здійснюється за адресою, вказаною у Повідомленні про Дефолт. У порушення зазначених норм закону та умов Договору належним чином не виконані. П. 2.8.4.8.2.4. Договору передбачено, що якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання Повідомлення про Дефолт, Лізингоодержувач не усунув Подію Дефолту, Лізингоодержувач зобовязаний негайно повернути в повному обсязі заборгованість за цим договором, яка відповідно розділу 2.8.4.1. Визначення термінів та тлумачення означає залежно від контексту грошові зобовязання Лізингоодержувача перед Лізингодавцем, строк сплати за яким настав або (і) суму коштів за такими грошовими зобовязаннями. Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобовязань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Наслідки неналежного виконання договору фінансового лізингу зі сторони Лізингоодержувача визначені у ст. 10 ЗУ Про фінансовий лізинг, яка передбачає право лізингодавця на відшкодування збитків. Таким чином. Відповідно до умов договору станом на 31.03.2016 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ Приватбанк за фактичний строк користування предметом лізингу складає 57919,54 грн. , яка складається з : -1805,22 грн. -заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу, -5820,66 грн. -заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу, -50293,66 грн. -заборгованість з пені. Як встановлено Судом, Позичальник [PERSON] неналежно виконувала взяті на себе обовязки за договором фінансового лізингу № IFIWA+209600965 від 16.12.2011 року. Вищевказана обставина підтверджується наявним в матеріалах справи Розрахунком заборгованості за договором фінансового лізингу № IFIWA+209600965 від 16.12.2011 року, станом на 31.03.2016 року (а.с. 3-4). Доказів, які б спростовували проведений Позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вищевказаним договором Відповідачем суду не надано, як і не надано доказів виконання зобовязань за договором фінансового лізингу № IFIWA+209600965 від 16.12.2011 року, належним чином та у встановлені строки. Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідачем в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобовязання, визначеного договором фінансового лізингу № IFIWA+209600965 від 16.12.2011 року. Враховуючи вищезазначене, Судом встановлено, що станом на 31.03.2016 року по кредиту позичальника [PERSON] існує заборгованість за договором фінансового лізингу № IFIWA+209600965 від 16.12.2011 року, в розмірі 57919,54 грн., яка складається з: -1805,22 грн. -заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу, -5820,66 грн. -заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу, -50293,66 грн. -заборгованість з пені. Враховуючи вищевказані положення закону, а також факт неналежного виконання громадянкою [PERSON] зобовязань за договором фінансового лізингу № IFIWA+209600965 від 16.12.2011 року, Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з громадянки [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за договором фінансового лізингу № IFIWA+209600965 від 16.12.2011 року в розмірі 57919,54 грн. Проаналізувавши матеріали справи, умови договору фінансового лізингу № IFIWA+209600965 від 16.12.2011 року, враховуючи вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що вимога Позивача про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за договором фінансового лізингу № IFIWA+209600965 від 16.12.2011 року в розмірі 57919,54 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки наявні в матеріалах справи докази підтверджують наявність заборгованості за договором про надання банківських послуг у зазначеному розмірі. Відповідно до частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищезазначене, Суд дійшов висновку про необхідність стягнення з Відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» витрат по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 16, 20, 526, 527 ч. 1, 530, 548 ч. 1, 549, 551 ч.3, 611, 612, 1054 ЦК України,

Outcome: approved