Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що відповідно до умов договору № АBH0RG127860225 від 1 травня 2015 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 7702 грн. 22 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник порушила умови договору, у звязку з чим станом на 13 січня 2016 року заборгованість за кредитним договором становить 11983 грн. 42 коп., а саме: 7702 грн. 24 коп. заборгованість за кредитом; 5 грн. 91 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 2464 грн. 72 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом; 763 грн. 72 коп. пеня за несвоєчасне виконання зобовязання; 500 грн. штраф (фіксована частка); 546 грн. 83 коп. штраф (процентна складова), яку позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір, сплачений ним під час подання позовної заяви. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує (а.с.22). Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала. В порядку ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 1 травня 2015 року між публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк» (Банк) та [PERSON] (Позичальник) було укладено договір № АBH0RG127860225, згідно з умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 7702 грн. 24 коп. на строк до 30 квітня 2018 року включно з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 0,01 % в місяць. Також умовами договору передбачено сплату щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 308 грн. 09 коп. Позичальник взяла на себе зобовязання щодо повернення суми кредиту, відсотків, винагороди, комісії та інших витрат згідно з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»). Платежі з повернення кредиту, сплати відсотків за його використання та інших платежів згідно з умовами договору мало відбуватися щомісячними платежами, рівними частинами відповідно до графіку платежів, який є невідємною частиною договору. Щомісячний платіж складає 522 грн. 44 коп., який мав сплачуватись в період з 25 по 29 число кожного місяця (а.с. 5). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Уклавши із публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, [PERSON] порушила договірні зобов`язання, що призвело до виникненя заборгованості, яка згідно з розрахунком позивача станом на 13 січня 2016 року становить 10172 грн. 87 коп.: 7702 грн. 24 коп. заборгованість за кредитом; 5 грн. 91 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 2464 грн. 72 коп.- заборгованість за комісією (а.с. 4). Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.\~\~Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Умовами договору передбачено відповідальність за невиконання зобовязання. Так п. 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»), які є невідємною частиною кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань передбачених умовами договору, Банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу (а.с.6-12). Згідно з розрахунком позивача (а.с.4) за порушення строків повернення кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору станом на 13 січня 2016 року нараховано пеню в сумі 763 грн. 72 коп. Згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З урахуванням того, що договором кредиту було передбачено графік повернення кредиту щомісячними платежами, проте розрахунком заборгованості підтверджується, що відповідач не здійснила жодного платежу з повернення кредиту та сплаті відсотків за його користування, суд вважає позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про дострокове повернення кредиту, стягнення нарахованих відсотків, заборгованості по комісії та пені є законними та обґрунтованими. Пунктом 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») також передбачено, що у випадку порушення Позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів Позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (а.с. 6-12). Позивачем надано розрахунок штрафу: 500 грн. (фіксована частина) та 546 грн. 83 коп. (процентна складова). При цьому процентна складова, а саме 5% від суми заборгованості, розрахована, в тому числі, на суму пені. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України пеня є видом забезпечення виконання зобовязання, а не сумою заборгованості. У звязку з цим, суд вважає, що штраф у виді 5% від суми заборгованості може бути нарахований лише на суму заборгованості по кредиту, процентах за користування кредитними коштами та комісії за користування кредитом. Окрім того, нарахування штрафу у виді 5% від суми пені є по суті нарахуванням процентів на неустойку, що згідно з ч. 2 ст. 550 Цивільного кодексу України не допустимо. У звязку з цим суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача суми штрафу у виді процентної складової 5% від суми нарахованої пені необґрунтованими, оскільки вони не відповідають вимогам діючого законодавства. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача суми штрафу суд виходить з наступного розрахунку: 500 грн. фіксована складова штрафу та 5% від суми заборгованості ( 10172 грн. 87 коп.) 508 грн. 64 коп. Саме ці суми штрафу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що позов задоволено частково, а тому згідно з ч.1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial