Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ДельтаБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], стверджуючи, що між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] 08 липня 2008 року було укладено кредитний договір №11369318000, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 27390,00 доларів США з розрахунку 12% річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 08 липня 2017 року, а [PERSON] зобов'язався у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Однак, відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання та не дотримується терміну повернення наданому йому кредиту. Наданий кредит також забезпечений порукою відповідача [PERSON], про що 08 липня 2008 року укладено договір поруки №216095, відповідача [PERSON], про що 08 липня 2008 року укладено договір поруки №216093, відповідача [PERSON], про що 08 липня 2008 року укладено договір поруки №216094, згідно з якими поручителі зобовязуються солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязань боржника. 03 лютого 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до договорів поруки від 08 липня 2008 року за якою внесено зміни до окремих положень договору. 08 грудня 2011 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, АТ «УкрСиббанк» передає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» просило суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 1184408,77 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу за їх відсутності. [PERSON] у судове засідання не зявився, неодноразово направляв до суду заяви про перенесення розгляду справи, жодного разу у судове засідання не зявився. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, не повідомили суду причини неявки у судове засідання, тобто не з'явились в судове засідання без поважних причин, доказів поважності причин неявки не надали. Суд вважає за можливим слухати справу за відсутності відповідачів. При цьому суд враховує положення ч. 1 ст. 169 ЦПК України, згідно якої суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. При таких обставинах, суд вважає за неможливим перенести розгляд справи на іншу дату. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] 08 липня 2008 року було укладено кредитний договір №11369318000, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 27390,00 доларів США з розрахунку 12% річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 08 липня 2017 року, а [PERSON] зобов'язався у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Однак, відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання та не дотримується терміну повернення наданому йому кредиту. Наданий кредит також забезпечений порукою відповідача [PERSON], про що 08 липня 2008 року укладено договір поруки №216095, відповідача [PERSON], про що 08 липня 2008 року укладено договір поруки №216093, відповідача [PERSON], про що 08 липня 2008 року укладено договір поруки №216094, згідно з якими поручителі зобовязуються солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязань боржника. 03 лютого 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до договорів поруки від 08 липня 2008 року за якою внесено зміни до окремих положень договору. 08 грудня 2011 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, АТ «УкрСиббанк» передає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» має право вимоги від [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належного виконання обовязків за кредитним договором та договорами поруки. Станом на 28 липня 2015 року загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором становить 1184408,77 грн., до складу якої входять: тіло кредиту 587759,16 грн., відсотки 596649,60 грн. Висновок суду підтверджується матеріалами справи. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк згідно із законом, договором. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1056 - 1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порука є угодою щодо прийняття перед третьою особою на себе обов'язку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобов'язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язання боржником шляхом відшкодування в грошовій формі того, що не було виконане боржником. Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Аналізуючи докази по справі в їх сукупності суд приходить до переконання, що боржник взяті на себе зобовязання щодо погашення кредиту не виконав, а тому вимоги позивача про стягнення заборгованості з основного боржника та поручителів, які взяли на себе відповідальність за зобов'язаннями боржника, є законними та обґрунтованими. Разом із тим, за змістом ч. 3 ст. 554 ЦК України солідарну відповідальність перед кредитором несуть лише особи, які спільно дали поруку. Встановлено, що у зазначеному випадку кредитне зобов'язання забезпечувалося трьома окремими поручителями, які надали поруку за різними самостійними договорами поруки. У такому випадку останні не несуть солідарної відповідальності перед кредитором. Кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору. Ураховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлена солідарна відповідальність поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами частини третьої статті 554 ЦК України відсутні. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11 березня 2015 року у справі № 6-35цс15. На момент подачі вказаного позову до суду позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, судовий збір у розмірі 3654,00 грн. підлягає стягненню з відповідачів на користь держави.

Outcome: partial