Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виселення, який у ходи розгляду справи неодноразово уточняли. В обгрунтування позову зазначили, що 18.03.2008 року між Банком та [PERSON] було укладено іпотечний кредит № КР-23/Ф, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 200 000 грн., але свої зобов'язання належним чином не виконував, внаслідок чого рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2011 року звернуто стягнення на належну [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Після чого 03.04.2013 року відповідачу [PERSON] була направлена письмова вимога про звільнення квартири у місячний строк. У зазначеному житловому приміщенні по цей час окрім відповідча [PERSON], проживають та зареєстровані його дружина [PERSON] та їх неповнолітні діти: [PERSON], [PERSON], які не бажають добровільно виселитися з квартири, тому позивач просив виселити з квартири [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з підстав, викладених у позові, наполягає на його задоволенні. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, судові повістки разом з копіями відповідних документів надсилалися ім поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною позивачем. Поштова кореспонденція неодноразово поверталась до суду з відміткою поштового відділення № 71: «За закінченням терміну зберігання». Згідно вимог ч. 5 ст.74 ЦПК України у такому разі вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене ім належним чином. За згодою представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.03.2008 року між Відкритим акціонерним товариством ВТБ Банк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», було укладено договір про іпотечний кредит «КР-23/Ф, за умовами якого відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 200 000 грн. Виконання зобов'язання за кредитом було забезпечено укладанням Банком іпотечного договору № 06 від 18.03.2008 року з [PERSON], який є власником квартири, що є предметом іпотеки і знаходиться за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 9-12). Внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, рішеннм Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2011 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки, тобто на вказану вище квартиру (а.с. 13-16). За ст. 40 Закону України «Про іпотеку», ч. 3 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, які зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя добровільно звільнити житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці цього не здійснять у встановлений строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Пунктом 8.3. іпотечного договору сторони передбачили, що будь-які повідомлення, які направляються сторонами одна одній в рамках цього договору, повинні бути здійснені в письмовій формі та будуть вважатися поданими належним чином, якщо вони надіслани рекомендованим листом на замовлення або даставлені особисто на адресу сторін (а.с. 12). 03.04.2013 року відповідачу [PERSON]. була направлена письмова вимога про добровільне звільнення іпотечної квартири, яку він особисто отримав 06.04.2013 року, що підтверджується квитанцією (а.с.7-8). За даними МКП «Основаніє» № 14/309 від 20.02.2014 року, за адресою предмета іпотеки зареєстровані [PERSON], дружина відповідача [PERSON] та їх ді діти: [PERSON], [PERSON] (а.с. 54). Так як відповідачі залишили письмову вимогу Банку без задоволення й добровільно у місячний термін не звільнили квартиру, вони підлягають примусовому виселенню з іпотечної квартири.

Outcome: approved