Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ФІДОКОМБАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/2363/6/16100 від 26 травня 2008 року у розмірі 141 603,00 доларів США та судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог, відповідно до уточненої позовної заяви, позивач зазначив, що 26 травня 2008 року між ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є ПАТ «ФІДОКОМБАНК» та відповідачем був укладений кредитний договір №014/2363/6/16100, згідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 90 000,00 доларів США з встановленим строком користування до 08 листопада 2014 року, а відповідач прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13,00% річних відповідно до графіку. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачу кошти в розмірі 90 000,00 доларів США. В той же час, відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором і не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку. 21 жовтня 2009 року позивачем було вручено відповідачу повідомлення - вимогу про дострокове погашення грошових зобов'язань за кредитним договором у тридцятиденний строк, але відповідач своїх зобов'язань не виконав. 02 жовтня 2012 року було проведено прилюдні торги по реалізації арештованого майна, належного відповідачу, на суму 57 900,00 гривень. Станом на 24 жовтня 2012 року сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором №014/2363/6/16100 від 26 травня 2008 року складає 141 630,32 доларів США, що по курсу НБУ станом на 14 листопада 2012 року складає 1 132 051,15 гривень. Виходячи з вищевикладеного, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості та судових витрат. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно письмової заяви позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розгляд справи провести без його участі, на підставі документів, наявних в матеріалах справи. Проти розгляду справи в заочному порядку також не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Крім того, враховуючи викладене у позовній заяві прохання представника позивача про розгляд заяви без його участі, суд вважає за можливе на підставі ст. 169 ч. 4 ЦПК України здійснити розгляд даної цивільної справи без участі сторін, обмежившись дослідженням письмових доказів, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України. Дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступні обставини та визначив відповідні до них правовідносини. Дійсно, 26 травня 2008 року між ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є ПАТ «ФІДОКОМБАНК» та відповідачем був укладений кредитний договір №014/2363/6/16100 (а.с. 5-7), згідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 90 000,00 доларів США з встановленим строком користування до 08 листопада 2014 року, а відповідач прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13,00% річних відповідно до графіку (а.с. 7 зворот - 9 зворот). Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачу кошти в розмірі 90 000,00 доларів США. В той же час, відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором і не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку (а.с. 11-12). 21 жовтня 2009 року позивачем було вручено відповідачу повідомлення - вимогу про дострокове погашення грошових зобов'язань за кредитним договором у тридцятиденний строк (а.с. 27), але відповідач своїх зобов'язань не виконав. 02 жовтня 2012 року було проведено прилюдні торги по реалізації арештованого майна, належного відповідачу, на суму 57 900,00 гривень (а.с. 29-31). Станом на 24 жовтня 2012 року сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором №014/2363/6/16100 від 26 травня 2008 року складає 141 630,32 доларів США, що по курсу НБУ станом на 14 листопада 2012 року складає 1 132 051,15 гривень (а.с. 18-19), а саме: - по тілу кредиту - 87 371,83 доларів США, що в еквіваленті становить 698 363,04 гривень; - по відсоткам - 35 698,70 доларів США, що в еквіваленті становить 285 339,71 гривень; - пеня за прострочення кредиту - 5 470,83 доларів США, що в еквіваленті становить 43 728,34 гривень; - пеня за прострочення відсотків - 13 088,96 доларів США, що в еквіваленті становить 104 620,05 гривень. Правовідносини, що виникли між сторонами законодавчо урегульовані наступним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до змісту ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 632 ЦК України, договір укладений сторонами, має умови, які повинні виконуватися. відповідач зі свого боку погодився з такими умовами договору, підписавши кредитний договір особисто. У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, зміна умов зобов'язання, тощо. Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частинами 1, 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а також те, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором належним чином, тому, станом на 24 жовтня 2012 року загальна заборгованість [PERSON] перед ПАТ «ФІДОКОМБАНК» становить 141 630,32 доларів США, що по курсу НБУ станом на 14 листопада 2012 року складає 1 132 051,15 гривень. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Визначаючись в питанні розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 3441,00 гривень, що підтверджується квитанцією. На підставі викладеного та

Outcome: approved