Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором відновлюваної кредитної лінії, з урахуванням збільшення позовних вимог. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.09.2008 року між [PERSON] та позивачем був укладений договір відновлюваної кредитної лінії № 740 із змінами та доповненнями, внесеними додатковою угодою № 1 від 24.09.2010 року. Відповідно до п. п. 1.1. 1.3. вказаного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 43 800,00 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 16,2% річних, комісійні винагороди та інші платежі у порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Кредит надавався на споживчі потреби окремими частинами (траншами) за відновлюваною кредитною лінією у період до 23.09.2010 року. На дату закінчення вказаного періоду визначається сума фактичної заборгованості за кредитом, яка підлягає погашенню щомісячно рівними частинами до останнього робочого дня місяця, починаючи з жовтня 2010 року. Остаточним терміном повернення кредиту є 23 вересня 2018 року. 24.09.2010 року сторони, відповідно до додаткової угоди № 1 від 24.09.2010 року погодили суму фактичної заборгованості за кредитом станом на 24.09.2010 року в розмірі 35 196,80 доларів США, яка підлягає погашенню позичальником щомісячно відповідно до графіка. Згідно п. 3.3.1. кредитного договору позичальник зобовязався точно, в строки повернути кредит та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе зобовязання за договором. У випадку неналежного виконання взятих на себе зобовязань по цьому договору на першу вимогу банку в порядку, передбаченому договором достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок за кредитом, а також сплатити штрафні санкції, в порядку та умовах передбаченим договором, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки, під якими сторони розуміють витрати будь-якої з сторін, що сталися внаслідок невиконання або неналежного виконання умов цього договору, знищення, втрати або пошкодження майна (грошових коштів), що належать стороні, а також неотримання доходів, котрі могли бути отримані, якби зобовязана сторона виконала свої обовязки належним чином в порядку, передбаченому договором відповідно до чинного законодавства України. Сторони домовилися, що розмір збитків визначатиметься банком самостійно, на що позичальник цим надає свою згоду. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором, між банком та [PERSON] був укладений договір поруки № 1 від 24.09.2008 року, за яким поручитель зобовязується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязань за кредитним договором, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Відповідачі належним чином не виконали зобовязання за договором, у звязку з чим станом на 08.09.2017 року за ними утворилась заборгованість в сумі 35 118, 93 доларів США, яка складається з наступного: 21 394,27 доларів США борг за кредитом, 11 689,42 доларів США відсотки за користування кредитом з 05.05.2014 року по 07.09.2017 року, 569,88 доларів США пеня за прострочення сплати кредиту, 49,74 доларів США пеня за прострочення сплати відсотків за користування кредитом, 834,26 долари США три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 13.07.2012 року по 07.09.2017 року, 581,36 долар США три проценти річних за прострочення слати відсотків за користування кредитом з 13.07.2012 року по 07.09.2017 року. У звязку з порушенням відповідачами умов договору відновлюваної кредитної лінії в частині своєчасної сплати основної суми кредиту та процентів за користування кредитом, на адресу відповідачів 23.12.2016 року було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту. У звязку з тим, що вимога банку не задоволена, позивачі добровільно не погасили заборгованість за кредитним договором, позивач звернувся з даним позовом до суду. У судове засідання сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не зявилися. Представник позивача просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі причини неявки суду не повідомили. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 24.09.2008 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір відновлюваної кредитної лінії № 740, за умовами п. 1.1. якого банк зобовязується надати позичальнику на умовах цього договору кредит в сумі 43 800 доларів США, що еквівалентно 212 430,00 грн., а позичальник зобовязується отримувати, належним чином використовувати та повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 16,2 % річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Відповідно до п. 1.2 договору, кредит надається на споживчі потреби. Кредит надається окремими частинами (траншами) за відновлюваною кредитною лінією, у період до 23 вересня 2010 року. Сукупна вартість кредиту, графік платежів, вид і предмет кожної супутньої послуги та їх обґрунтування визначені в додатку №№ 1-3 до цього договору, що є його невідємною частиною. На дату закінчення вказаного періоду визначається сума фактичної заборгованості за кредитом, яка підлягає погашенню щомісячно рівними частинами до останнього робочого дня кожного місяця, починаючи з жовтня 2010 року. Остаточним терміном повернення кредиту є 23 вересня 2018 року. Згідно п. 3.3.1. договору позичальник зобовязався точно, в строки повернути кредит та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе зобовязання за договором. У випадку неналежного виконання взятих на себе зобовязань по цьому договору на першу вимогу банку в порядку, передбаченому договором достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок за кредитом, а також сплатити штрафні санкції, в порядку та умовах передбаченим договором, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки, під якими сторони розуміють витрати будь-якої з сторін, що сталися внаслідок невиконання або неналежного виконання умов цього договору, знищення, втрати або пошкодження майна (грошових коштів), що належать стороні, а також неотримання доходів, котрі могли бути отримані, якби зобовязана сторона виконала свої обовязки належним чином в порядку, передбаченому договором відповідно до чинного законодавства України. Сторони домовилися, що розмір збитків визначатиметься банком самостійно, на що позичальник цим надає свою згоду. Відповідно до додаткової угоди № 1 до договору відновлюваної кредитної лінії № 740 від 24 вересня 2008 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] пункт 1.2 розділу «Предмет договору» договору відновлюваної кредитної лінії № 740 від 24.09.2008 року доповнили наступним реченням: «сторони погодили суму фактичної заборгованості за кредитом станом на 24.09.2010 року в розмірі 35 196,80 доларів США, яка підлягає погашенню позичальником щомісячно згідно з графіком. Згідно пункту 1.1. договору поруки № 1 від 24.09.2008 року, укладеного між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON], поручитель зобовязується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязання за кредитним договором № 740 від 24.09.2008 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Відповідно до п. 2.1 договору поруки, у разі порушення боржником виконання зобовязання, кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобовязання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору в порядку, передбаченому цим договором. Згідно пунктів 3.1., 3.2. поручитель відповідає по зобовязаннях за вищезазначеним кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник; солідарні боржники залишаються зобовязаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобовязання за кредитним договором не будуть виконані повністю. Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість за кредитним договором № 740 від 24.09.2008 року становить 35 118, 93 доларів США та складається з наступного: 21 394,27 доларів США борг за кредитом, 11 689,42 доларів США відсотки за користування кредитом з 05.05.2014 року по 07.09.2017 року, 569,88 доларів США пеня за прострочення сплати кредиту, 49,74 доларів США пеня за прострочення сплати відсотків за користування кредитом, 834,26 долари США три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 13.07.2012 року по 07.09.2017 року, 581,36 долар США три проценти річних за прострочення слати відсотків за користування кредитом з 13.07.2012 року по 07.09.2017 року. Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто. З частини 1 ст. 530 ЦК України вбачається, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальність за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Згідно положенням ч. 2 статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів у іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Законодавчими актами, що встановлюють право банку здійснювати операції в іноземній валюті, є Закон України «Про банки і банківську діяльність» та Декрет Кабінету Міністрів України (КМУ) «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Крім того, відповідно до роз'яснень, наданих у п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України «14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення», у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунок з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. З огляду на вказане, суд доходить висновку, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, у звязку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 1 та п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать у тому числі витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжними дорученнями № 156992641 від 24.03.2017 року, № 174384605 від 18.09.2017 року про сплату судового збору на загальну суму 13 698,06 грн. та платіжним дорученням № 173476514 від 06.09.2017 року про оплату публікації у пресі оголошення про виклик відповідачів в розмірі 630 грн. Враховуючи викладене та з урахуванням позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 13 698 грн. 06 коп. в рівних частках, по 6 849 грн. 03 коп. та суму витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів, в рівних частках, по 315 грн. 00 коп., з кожного відповідача.

Outcome: approved