Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Філії Херсонського обласного управління АТ « Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому вказує, що відповідач працює на посаді інкасатора-водія транспортних засобів у відділі перевезення валютних цінностей та інкасації коштів філії Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк» з 03.08.2007 року. 13.07.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля FORD TRANSIT 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який перебував на маршруті інкасації і закріплений за відділом перевезення валютних цінностей та інкасації коштів філії Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк», під керуванням відповідача, та автомобілів BMW 523, реєстраційний номер [NUMBER] та CHEVROLET LACETTI, реєстраційний номер [NUMBER]. В результаті зіткнення у автомобіля FORD пошкоджено кузов з обох сторін, дах, розбите праве бокове дзеркало, лобове скло має тріщини, скло правої двері розбито, після ДТП одного інкасатора-водія госпіталізовано, інші учасники ДТП не постраждали. За фактом ДТП було розпочате кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.07.2016 року близько 16.40 год. відповідач, керуючи автомобілем [NUMBER], здійснюючи рух по вул. 295-ї Херсонської стрілецької дивізії, яка є другорядною дорогою, зі сторони вул. Небесної Сотні (вул. 40 років Жовтня) у напрямку вул. Української у м. Херсоні, грубо порушуючи вимоги п.п. 2.3 б) та 16.11 Правил дорожнього руху України, при здійсненні виїзду на перехрестя з вул. Гагаріна, яка є головною дорогою, не переконався у безпечності маневру та не надав перевагу у русі автомобілю марки BMW 523, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався по вул. Гагаріна зі сторони вул. Тираспольської у напрямку просп. Ушакова, внаслідок чого здійснив зіткнення з вказаним транспортним засобом, а також з автомобілем CHEVROLET LACETTI, реєстраційний номер [NUMBER], який рухався по вул. 295-ї Херсонської стрілецької дивізії зі сторони вул. Української у напрямку вул. Небесної Сотні (вул. 40 років Жовтня). Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля [NUMBER], [PERSON] відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 265 мд від 20.09.2016, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді травматичного часткового пошкодження лівого ключично-акроміального зчленування, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров'я. Вказані наслідки знаходяться у причинному зв'язку з грубим порушенням Правил дорожнього руху України з боку водія [PERSON], а саме: п. 2.3 б), відповідно до якого, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 16.11, відповідно до якого, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.10.2016 року [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України( за примиренням обвинуваченого з потерпілим) та кримінальне провадження у справі судом закрито. Позивачем було проведено ремонт автомобіля FORD TRANSIT, реєстраційний номер [NUMBER], та сплачено за проведені ремонтні роботи 515204,40 грн. на підставі договору від 02.08.2016 року та акту прийняття-передачі робіт. Позивачем на підставі рішення Господарського суду Херсонської області від 11.05.2017 року, за яким з АТ «Ощадбанк» стягнуто на користь ТОВ «Зоотехнології» 51403,42 гривень за мінусом страхового відшкодування шкоду, заподіяну пошкодженням автомобіля марки « CHEVROLET LACETTI», реєстраційний номер [NUMBER], яку виплачено. Крім цього, позивачем на підставі рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 08.06.2017 року, за яким з АТ «Ощадбанк» стягнуто на користь [PERSON] шкоду, заподіяну автомобілю BMW 523, реєстраційний номер [NUMBER], перераховано [PERSON] 166948,04 грн. Позивач зазначив, що загальний розмір матеріальної шкоди, завданої з вини відповідача, становить 733555,86 грн.,яку відповідачем в добровільному порядку не відшкодовано, тому просить стягнути вказану суму з відповідача. За відзивом, поданим представником відповідача [PERSON], відповідач позовні вимоги не визнав, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з посиланням на ч. 1 ст. 132 КЗпП України, відповідно до положень якої відповідач має нести матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Посилання позивача на договір від 01.04.2013 року про повну матеріальну відповідальність є безпідставним, оскільки п. 1 вказаного договору передбачена повна матеріальна відповідальність безпосередньо пов'язана із зберіганням, обробкою, перерахуванням, прийманням, видачею і перевезенням цінностей. Як вбачається з позовних вимог, шкоду ввіреним цінностям [PERSON] не заподіяв, тому на вказані правовідносини вищевказаний договір не поширюється. Відповідно до ч. 1 ст. 1353 КЗпП України розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. Позивач, зазначаючи суму збитку в розмірі 515204,40 грн. за ремонт автомобіля Ford Transit, 2013 року випуску, д.н ВТ 9257 ВА, посилається на акт виконаних робіт здачі-приймання робіт № ГШ 0000300 від 30.11.2016 року. Також в якості доказу на вказану суму до матеріалів справи доданий договір про технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів від 02.08.2016 року, укладений між філією Херсонського облуправління АТ «Ощадбанк» та ФОП [PERSON] При цьому, позивачем не надано ні висновок спеціаліста про вартість відновлювального ремонту автомобіля в результаті ДТП від 13.07.2016 року, ні відповідний опис пошкоджень автомобіля в результаті ДТП. З наданого позивачем акта здачі-приймання робіт № ГШ 0000300 не вбачається перелік виконаних роботи для відновлювального ремонту автомобіля після ДТП, чи можливо виконувалися і інші роботи, адже предметом договору про технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів від 02.08.2016 року є надання послуг з технічного обслуговування та/або ремонту транспортного засобу чи його складових частин. З визначенням такої суми збитку завданої вищевказаному автомобілю не згоден, вважає, що вказані докази є неналежними, такими, що не підтверджують дійсної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля марки « Ford Transit», 2013 року випуску, д.н ВТ 9257 ВА, в результаті ДТП від 13.07.2016 року. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі із зазначених у позові підстав і просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, оскільки повинен нести матеріальну відповідальність за завдану підприємству шкоду в сумі не більшій від розміру середнього місячного заробітку відповідно до ст. 132 КЗпП України, посилання позивача на договір від 01.04.2013 року про повну матеріальну відповідальність є безпідставним, оскільки п. 1 даного договору передбачена повна матеріальна відповідальність, яка безпосередньо пов'язана із зберіганням, обробкою, перерахуванням, прийманням, видачею і перевезенням цінностей, за шкоду ввіреним цінностям, до яких транспортний засіб не відноситься. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] підтримав позицію відповідача, надавши пояснення відповідно до заперечень, вказаних у відзиві на позов. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу начальника філії обласного управління АТ «Ощадбанк» від 01.04.2013 року № 205а/К переведено [PERSON], інкасатора-водія автотранспортних засобів відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії обласного управління АТ «Ощадбанк», за його згодою, на посаду інкасатора-водія автотранспортних засобів сектора інкасації коштів та перевезення валютних цінностей (м. Херсон) відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей, з 01 квітня 2013 року з посадовим окладом 1650,00 грн. на місяць, з укладанням договору про повну матеріальну відповідальність, на підставі заяви [PERSON] (а.с. 78). Відповідно до положень п. 1 договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, укладеному між сторонами, працівник, що займає посаду інкасатора-водія автотранспортних засобів або виконує роботу, безпосередньо пов'язану із зберіганням, обробкою, перерахуванням, прийманням, видачею і перевезенням цінностей, бере на себе повну матеріальну відповідальність за безпеку збереження довірених йому установою банку цінностей і в зв'язку з викладеним зобов'язується: а) обережно поводитися з переданими йому на зберігання або на інші цілі матеріальними цінностями і вживати заходи щодо запобігання шкоди; б) своєчасно повідомляти адміністрацію установи банку про усі обставини, що загрожують безпеці зберігання довірених йому цінностей; в) суворо дотримуватися встановлених правил здійснення операцій з цінностями і їх зберігання; г) не розголошувати ніде, ніколи і ні за яких обставин відомі йому операції щодо зберігання цінностей, їх відправки, перевезення, охорони, сигналізації, а також службові доручення щодо каси. Вказаний договір [PERSON] підписано власноруч 01.04.2013 року (а.с. 81). Наказом начальника філії обласного управління АТ «Ощадбанк» від 16.05.2016 року № 325 за інкасатором-водієм [PERSON] закріплено оперативний автотранспортний засіб «Ford Transit», державний номер [NUMBER], для використання виключно як оперативну, для перевезення валютних цінностей та інкасації коштів у філії - Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк», із забороною використання в інших цілях; відповідальним за оперативний автотранспорт та технічний стан призначено начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей [PERSON]; провідному спеціалісту відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування [PERSON] ознайомити з даним наказом відповідальних осіб. (а.с. 132-133). 13 липня 2016 року близько 16:40 год. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], здійснюючи рух по вул. 295-ї Херсонської стрілецької дивізії, яка є другорядною дорогою, зі сторони вул. Небесної Сотні (вул. 40 років Жовтня) у напрямку вул. Української у м. Херсоні, грубо порушуючи вимоги п.п. 2.3 б) та 16.11 Правил дорожнього руху України, при здійсненні виїзду на перехрестя з вул. Гагаріна, яка є головною дорогою, не переконався у безпечності маневру та не надав перевагу у русі автомобілю [NUMBER], під керуванням [PERSON], [INFO], який рухався по вул. Гагаріна зі сторони вул. Тираспольської у напрямку просп. Ушакова, внаслідок чого здійснив зіткнення з вказаним транспортним засобом, а також з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], [INFO], який рухався по вул. 295-ї Херсонської стрілецької дивізії зі сторони вул. Української у напрямку вул. Небесної Сотні (вул. 40 років Жовтня). Дана ДТП сталась в результаті порушення [PERSON], який працює водієм-інкасатором АТ «Ощадбанк», правил безпеки дорожнього руху, що встановлено ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.10.2016 року (а.с. 88), яка набрала законної сили 19.10.2016 року. Позивач на підставі рішення суду перерахував ТОВ «Зоотехнологія» (власнику автомобіля Chevrolet Lacetti) 51403,42 грн. матеріальної у шкоди за мінусом страхового відшкодування, що підтверджено рішенням господарського суду Херсонської області від 11.05.2017 року (а.с. 89), та меморіальним ордером № 1400 від 01.06.2017 року (а.с. 90). Позивач на підставі рішення суду перерахував [PERSON] (власнику автомобіля BMW) матеріальну шкоду, завдану вищевказаним ДТП, в розмірі 166948,04 грн., що підтверджено рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 08.06.2017 року (а.с. 91), та меморіальним ордером № 1727 від 06.07.2017 року (а.с. 92). 02 серпня 2016 року між ФОП [PERSON] (далі виконавець) та ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Херсонського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» (далі замовник) укладено договір про технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів, за умовами якого виконавець взяв на себе зобов'язання надати замовнику послуги з технічного обслуговування та/або ремонту автомобільного транспортного засобу чи його складових частин, у тому числі з використанням матеріалів (запасних частин) як замовника, так і спеціально замовлених виконавцем; замовник взяв на себе зобов'язання прийняти й оплатити ці послуги, а також вартість використаних матеріалів (запасних частин) виконавця в розмірі, строки та порядку, що передбачені умовами цього договору; перелік робіт з технічного обслуговування та/або ремонту, а також перелік матеріалів, що використовуються, вказуються в актах виконаних робіт, які є невід'ємною частиною цього договору (а.с. 85-86). Відповідно до акта № ГШ-0000300 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.11.2016 року, складеним між АТ «Ощадбанк» та представником виконавця ФОП [PERSON], про проведення робіт (наданих послуг) по рахунку № ГШ-0000200 від 25.10.2016 року з ремонту автомобіля «Ford Transit», державний реєстраційний номер [NUMBER], VIN:[NUMBER], загальна вартість робіт (послуг) з ПДВ становить 515204,40 грн. Так, відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. У відповідності до положень ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов*язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Абзацом 1 пункту 7 постанови Пленуму ВСУ від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями статті 212 ЦПК(йдеться про статтю ЦПК у ред. 2004р.). На підтвердження висновку суду щодо розміру відшкодування збитків у рішенні, крім посилання на вирок у кримінальній справі чи постанову у справі про адміністративне правопорушення, необхідно також зазначати докази, подані сторонами при розгляді цивільної справи (наприклад, врахування матеріального становища відповідача або вини потерпілого). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Як зазначав позивач, на час скоєння ДТП [PERSON] працював водієм інкасатором у відділі перевезення валютних цінностей і інкасації коштів філії - Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк», і продовжує працювати на займаній посаді, тобто перебуває у трудових відносинах з позивачем. Вказана обставина ніким із учасників справи не заперечувалася, в тому числі і відповідачем, що підтверджено копією наказу від 01.04.2013 р №205 а/к про переведення [PERSON] на посаду інкасатора-водія, договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність з [PERSON] (а.с.78,81), ухвалою Херсонського міського суду від 11.10.2016 року про звільнення [PERSON] від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України за примиренням з потерпілим в порядку ст. 46 КК України (а.с.88), а тому позивачем відшкодовано заподіяну матеріальну шкода потерпілим від ДТП шляхом перерахування їм грошових коштів , стягнутих судовими рішеннями з позивача (а.с.89-92). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Таким чином, згідно з ч. 2 ст. 130 КЗпП умовами настання матеріальної відповідальності працівника є: 1) пряма дійсна шкода; 2) протиправна поведінка працівника; 3) вина в діях чи бездіяльності працівника; 4) прямий причинний зв'язок між протиправною і винного дією чи бездіяльністю працівника і шкодою, яка настала. За загальним правилом за шкоду, завдану підприємству, установі, організації при виконанні трудових обовязків, працівники з вини яких її завдано, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, крім випадків, коли законодавством вона передбачена у більшому, ніж цей заробіток розмірі (ст. 132 КЗпП України). Положеннями ст. 134 КЗпП України встановлено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації зокрема, у випадку коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. У судовому засіданні встановлена вина відповідача [PERSON] у завданні шкоди ТОВ «Зоотехнології» та [PERSON] та факт виплати позивачем відшкодування потерпілим у повному обсязі. Право регресу регламентується ст. 1191 ЦК України, відповідно до положень якої особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлений законом. Таким чином саме позивач, як роботодавець [PERSON], зазнав матеріальних витрат, спричинених працівником та, як наслідок, наділений правом зворотної вимоги до винної особи в порядку ст. 1191 ЦК України. Оскільки винні дії [PERSON], що заподіяли шкоду позивачу, мають ознаки, переслідуваних у кримінальному порядку, що встановлено ухвалою Херсонського міського суду від 11.10.2016 року та мають ознаки прямої дійсної шкоди, то вимоги за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії Херсонського обласного управління АТ « Державний ощадний банк України» в частині стягнення 218351,46 гривень, виплаченого потерпілим від ДТП відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованою. При цьому позивачем не порушено відповідно ст. 233 КЗпП України річний термін звернення до суду в порядку регресу після виконання судових рішень і виплати коштів потерпілим особам, що судом перевірено. В частині заявлених вимог про стягнення 515204,40 гривень суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України). В судовому засіданні представник позивача, як на доказ, послався на договір між АТ «Ощадбанк» та представником виконавця ФОП [PERSON], про проведення робіт (наданих послуг) по рахунку № ГШ-0000200 від 25.10.2016 року за ремонт автомобіля «Ford Transit», державний реєстраційний номер [NUMBER], VIN:[NUMBER], пошкоджений в ДТП під керуванням [PERSON] , та на акт виконаних робіт загальною вартістю виконаних робіт (послуг) з ПДВ по ремонту автомобіля у розмірі 515204,40 грн. ( а.с.85-87). Відомості на підтвердження перерахування коштів за проведений ремонт автомобіля до суду позивачем не надані. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу (ст. 95 ЦПК України). Жодний з учасником справи не звертався до суду із клопотанням про витребування доказів, на які вони посилалися як на підставу своїх вимог або заперечень та не надавали докази на підтвердження наявності у них перешкод в отриманні будь - якого доказу, який стосується предмету доказування. Представником відповідача у відзиві на позов зазначено про те, що надані докази є неналежними, оскільки ними не підтверджено розміру дійсної шкоди, завданої пошкодженням у ДТП автомобіля марки «Ford Transit», державний реєстраційний номер [NUMBER], VIN:[NUMBER] (а.с.111-112), на що стороною позивача уваги не звернуто. Суду не було заявлено клопотань про витребування матеріалів досудового розслідування, яке проводилося за фактом ДТП, з метою перевірки переліку пошкоджень, яких зазнав транспортний засіб , та не заявлено клопотання про проведення відповідної автотоварознавчої експертизи з метою встановлення розміру спричиненої шкоди за наявності повного заперечення його відповідачем, про що судом було роз'яснено. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 7 ст. 81 ЦПК України). Таким чином, позивачем не було зазначено доказів на підтвердження розміру спричиненої йому шкоди від пошкодження автомобіля в ДТП, сторони із відповідними клопотаннями до суду не зверталися, хоча представник відповідача вказував про невідповідність наданого доказу нормам чинного процесуального законодавства та ставив його під сумнів. Положеннями ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За таких обставин, враховуючи надані сторонами справи докази, суд приходить до висновку про те, що доказ, на який посилається позивач як на підставу для задоволення позовних вимог , а саме докази на підтвердження завданих йому в наслідок ДТП збитків (договір про провелення ремонту та акт виконаних робіт) не відповідають реальним обставинам та не свідчать про реальний розмір завданих збитків і є недостатнім та неналежним і тому до уваги судом не береться. Інші наявні в матеріалах справи докази, висновків суду в цій частині не спростовують. Крім того, позивач , як на підставу задоволення вимог про відшкодування шкоди, спричиненої саме майну роботодавця , посилається на договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, укладену з інкасатором - водієм [PERSON] Суд погоджується з тим, що водій, якому ввірено обслуговування інкасації та грошові кошти ( цінності) цінностей, має нести повну матеріальну відповідальність за їх збереження. Разом з тим, посада водія, не належить до категорії працівників, з якими, згідно зі ст. 135-1 КЗпП України та постанови Державного комітету Ради Міністрів СРСР з праці та соціальних питань і Секретаріатом Всесоюзної центральної ради професійних спілок від 28 грудня 1977 року №447/24, можуть укладатися договори про повну матеріальну відповідальність саме з приводу відшкодування шкоди за збереження транспортного засобу. Відомостей про втрату від ДТП грошей чи інкасації позивачем не зазначалося і таких обставин не встановлено, а стосовно спричинення пошкодження транспортного засобу, то вказаний договір не можна визнавати належним доказом, оскільки в цій частині договір будь-яких юридичних наслідків не створює та не має правового значення для вирішення спору. Однак, суд відмовляє у повному задоволенні позову з інших підстав, про що зазначено вище. Витрати, понесені позивачем у справі по сплаті судового збору, відповідно до положень ст. 141 УПК України підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 2183,52 гривень. Таким чином, заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, і з відповідача на користь позивача належить стягнути 218351,46 гривень в рахунок відшкодування спричиненої шкоди в порядку регресу та витрати по сплаті судового збору в сумі 2183,52 гривні, а всього стягнути 220534,98 гривень. У задоволені решти вимог відмовити за необґрунтованістю. На підставі викладеного та

Outcome: partial