Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного Договору від 15 вересня 2010 року позивачем надано відповідачу кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте, відповідач свої зобов'язання перед позивачем не виконує і станом на 30 травня 2014 року має заборгованість в сумі - 17 111 грн. 12 коп., яку позивач просить стягнути. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, у судовому засіданні достовірно встановлено, що 15 вересня 2010 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено Договір про надання банківських послуг, який складається з заяви відповідача, Умов і правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою (а.с. 7-32). Так, згідно умов Договору та на підставі заяви відповідача позивач видав останньому кредитну картку, відкрив відповідачу картковий рахунок в національній валюті України, а також встановив ліміт кредитування в розмірі 8000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,0 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом та сплатою комісії. При цьому, відповідно до п. 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг Договір діє протягом дванадцяти місяців. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про зупинення дії Договору він автоматично пролонгується на такий же термін. Також, згідно п. 2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг відповідач зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, процентах за його використання, по перевитратам платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах передбачених даним Договором. При цьому, при підписанні анкети-заяви відповідач підтвердив, що він ознайомився з умовами Договору, який є публічним та розміщений на офіційному сайті позивача, а також підтвердив ознайомлення та згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з тарифами відповідно до обраного тарифного пакету (а.с. 7 - зворотна сторінка). Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином. Однак, [PERSON], скориставшись кредитними коштами, не виконала зобов'язань, визначених Договором, порушила умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні відповідачем строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбачених даним Договором, більше ніж на 30 днів відповідач повинен сплатити позивачу штраф у розмірі 500 грн. 00 коп.+5% від суми позову. Таким чином, у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за Договором станом на 30 травня 2014 року сума заборгованості з боку відповідача становила 17 111 грн. 12 коп. та складається з: заборгованості за кредитом в сумі - 7433 грн. 18 коп.; заборгованості по процентах в сумі - 6777 грн. 87 коп.; комісії - 1609 грн. 06 коп.; штрафу (фіксованої частини) - 500 грн.; штрафу (процентна складова) - 791 грн. 01 коп., що підтверджується наданими позивачем розрахунками (а.с. 5-6), перевіреними у судовому засіданні. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, а тому суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованість на загальну суму 17 111 грн. 12 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 625, 634, 1054 ЦК України та

Outcome: approved