Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулось в суд із позовом до Зінов»єва [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 89326,42 грн., з яких: 1577,61 грн. заборгованість по кредиту, 6347,40 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 16,78 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 81384,63 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором. В обґрунтування вимог вказує, що 30.04.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір №TE18NL00000006, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 20000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 33,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 29.04.2013р. Взяті на себе зобов»язання не виконує, у зв»язку з чим представник позивача просить суд позов задовольнити, стягнути із боржника заборгованість по кредиту. У судове засідання представник позивача не з»явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з»явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає в частині суми тіла кредиту та відсотків. Просив зменшити суму пені до суми заборгованості. Судом встановлено, що 30.04.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON]»євим [PERSON] укладено кредитний договір, який складається із заяви позичальника №TE18NL00000006 та умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»)(«Стандарт»), згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 20000грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 33,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 60 місяців, з кінцевим терміном повернення кредиту 29.04.2013р. Позичальник зобовязався погашати заборгованість шляхом щомісячних платежів в розмірі 698,42 грн. Згідно Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), на застосування яких дав згоду позичальник у своїй заяві №TE18NL00000006 від 30.04.2008року, у разі порушення умов повернення кредитних коштів та відсотків за користування ними, Зінов»єв [PERSON] зобовязувався сплачувати пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу, а також штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п.5.1, 5.3 умов). При цьому, загальний строк позовної давності до вимог про стягнення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки - пені, штрафів сторони погодили у п. 5.5 Умов тривалістю 5 років. В судовому засіданні встановлено, що банк виконав свої зобовязання згідно з умовами договору та видав Зінов»єву [PERSON] кредит в розмірі 89326,42 грн. Відповідач належним чином не виконував свої зобовязання згідно умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»)(«Стандарт»), внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 22.09.2016 року становить 89326,42 грн., з яких: 1577,61 грн. заборгованість по кредиту, 6347,40 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 16,78 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 81384,63 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором. Враховуючи наведене, банк просить стягнути з позичальника заборгованість на загальну суму 89326,42 грн. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязаннні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст.610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязанння (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. В силу вимог ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (стаття 625 Цивільного кодексу України). Відповідно до вимог ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пенею є сума неустойки, що обчислюється у відсотках від несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення платежу. (ч.3 ст. 549 ЦКУкраїни). Частина 3 ст. 551 ЦК України передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З огляду на зазначені обставини та той факт, що заявлена до стягнення сума пені значно перевищує суму самого кредиту та відсотків, судом слід застосувати ч.3 ст.551 ЦК України про співмірність вимог із розміром заподіяних збитків, а тому суд вважає, що Зінов»єву [PERSON] слід зменшити суму нарахованої пені до 8000 грн. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з Зінов»єва [PERSON] на користь банку заборгованість по кредитному договору №TE18NL00000006 від 30.04.2008року на загальну суму 15941,79 грн., з яких: 1577,61 грн. заборгованість по кредиту, 6347,40 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 16,78 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 8000 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором. Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Крім того, слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтвердженні судові витрати по справі, зокрема, 1378 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: partial