Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], у якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 0134/БП1/95/0017493 від 07 травня 2008 року у розмірі 1566,80 гривень, посилаючись на неможливість вирішення вказаного спору в позасудовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав до суду заяву у якій підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилася, хоч про час і місце судового засідання повідомлялася своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 травня 2008 року між Кредитною спілкою «Аккорд» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 0134/БП1/95/0017493, відповідно до якого Кредитна спілка надала відповідачу кредит у розмірі 5534 гривень, а відповідач прийняла на себе зобов'язання сплачувати відсотки за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту до повного погашення заборгованості за кредитом. Кредитна спілка «Аккорд» в повному обсязі виконала свої зобов'язання за кредитним договором, надавши відповідачу 5534 гривень. 01 лютого 2008 року між Кредитною спілкою «Аккорд» та ВАТ «Плюс Банк», який перейменовано у ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого, Кредитна спілка «Аккорд» відступила позивачу своє право грошової вимоги від боржника. На підставі чого ПАТ «Ідея Банк» набуло право вимагати погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором. Відповідач [PERSON] належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, в результаті чого, виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складається з: суми простроченого боргу у розмірі 207,52 гривень, суми по простроченим процентам у розмірі 501,43 гривень, пені за несвоєчасне погашення платежів у розмірі 387,07 гривень, віндикаційних витрат у розмірі 470 гривень, а всього 1566,80 гривень, у зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525 та 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.ст. 526, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: approved