Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості по кредитному договору від 02.06.2008 року яка становить 29261,12 грн., а саме: тіло кредиту - 14967,29 грн., відсотки за користування кредитом - 4186,97 грн.; пеня за прострочене зобов`язання - 7725,38 грн.; пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 750,00 грн.; штраф (фіксована складова) - 250,00 грн.; штраф (процентна складова) - 1381,48 грн. та стягнути судові витрати в сумі 1378,00 грн. При цьому посилається на те, що відповідно до укладеного договору відповідачем отримано кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, шо підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладенні на сайті банку. Тобто Умови та Правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку. Умови договору відповідач не виконує належним чином, щомісячно кредит не погашає, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 22.09.2016 р. становить 29261,12 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач позовні вимоги не визнала зазначила, що в березні 2014 року повернула банку повністю всі кредитні кошти, відсотки та комісію, що була нарахована Банком на той період, у зв`язку з чим просила у задоволенні позову відмовити. Після останнього погашення повідомила працівника банку про необхідність анулювання картки, яку передала особисто працівнику банку. З цього приводу позивачем були підписані заяви про закриття рахунку, які залишила у відділенні за адресою м. Житомир , вул . Гоголівська, 4. В останнє судове засідання відповідач не з`явилася, у матеріалах справи міститься заява, у якій вона просила розгляд справи проводити без її участі. Процесуальне право учасників справи про розгляд справи за їх відсутності унормовано в ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, та на які послався відповідач у своїх письмових поясненнях, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що 02.06.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, за умовами якого [PERSON] отримала кредит в сумі 15000,00 грн. Термін дії кредитної карти до останнього дня місяця 05.2017 року. (а.с.7-12) У зв`язку із невиконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором, банком нараховано заборгованість, яка станом на 22.09.2016 р. становить 29261,12 грн., з яких: тіло кредиту - 14967,29 грн., відсотки за користування кредитом - 4186,97 грн.; пеня за прострочене зобов`язання - 7725,38 грн.; пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 750,00 грн.; штраф (фіксована складова) - 250,00 грн.; штраф (процентна складова) - 1381,48 грн. Судом встановлено та підтверджено позивачем в наданому суду відзиві, згідно виписки по рахунку, вбачається що відповідач до певного часу належним чином виконувала свої зобов`язання по кредиту. Відповідач в березні 2014 року повернула позивачу всі кредитні кошти та звернулася до банку з заявою про закриття кредитного рахунку. Однак в грудні 2015 року відбулося не акцептоване відповідачем поновлення дії кредитної картки з нарахуванням на неї 15000 грн. і їх зняття в той же день, про що відповідачем 29.12.2015 року було повідомлено службу безпеки Банку і подано заяву в поліцію, на підставі якої було відкрито кримінальне провадження № 12015060020007028 від 30.12.2015 року. З оглянутих судом квитанцій встановлено, що кошти з кредитного рахунку відповідача були зараховані в один день 29.12.2015 року на один і той самий рахунок № [NUMBER] , який належить ТОВ САННІ ТАМІКО ЕДРПОУ 39911917. (а.с.73-76) Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановленні однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності з вимогами частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка, банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. У відповідності до п. 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30.04.2010 року №223 банк, у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконанні некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Суд вважає, що банк не вжив усіх передбачених законами заходів безпеки, не зарахував на рахунок користувача списані з її картки кошти, крім того, позивачем не доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, тому дійшов висновку про відсутність вини [PERSON] у знятті коштів з кредитної картки. Враховуючи викладене та у зв`язку з тим, що грошові кошти з кредитного рахунку [PERSON] були зняті третіми особами та після підписання заяви відповідачем про закриття рахунку, позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача, у зв`язку з чим суд не вирішує питання розподілу судових витрат . На підставі ст. ст. 12, 13, 526, 626, 633, 634, 638, 1050, 1054, 1073 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed