Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» пред'явило позов до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 1919 гривень 85 копійок, яка утворилася внаслідок невиконання відповідачами взятих на себе договірних кредитних зобов'язань перед позивачем. Представник позивача заявив про розгляд справи без його участі, зазначивши про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не сповістив. За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини та оцінивши докази, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 12 серпня 2008 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-15029-120811, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 4151 гривень 75 копійок на придбання певного майна, зі сплатою процентів 12 % річних за користування кредитом, а також за ведення кредитної справи в розмірі 1,92 % в місяць. Факт виконання кредитного зобов'язання, з боку ПАТ «Дельта Банк» підтверджується меморіальним ордером № 28531548 від 15.08.2011 року. Однак, всупереч договірним зобов'язанням, відповідач [PERSON] належним чином умови договору не виконувала, внаслідок чого, станом на 02 січня 2014 року в них перед банком виникла заборгованість в розмірі 19119 гривень 85 копійок, про що свідчить відповідний розрахунок, наявний в матеріалах справи. На час розгляду справи суду не надано підтверджень виконання відповідачами взятих на себе зобов'язань перед кредитною установою. Положеннями статей 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та у встановлений договором строк. Відповідно до ст. 554 ЦК України - у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання, за правилами ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У зв'язку з тим, що право позивача є порушеним, воно підлягає судовому захисту шляхом примусового стягнення з відповідачів повної суми заборгованості. Враховуючи проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права юридичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Outcome: approved