Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») звернулося до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне. 13.07.2011 року ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») та фізична особа резидент України - [PERSON] уклали кредитний договір № 008-12515-130711. Відповідно до пункту 1.2 вищевказаного Договору позивач (за Договором Банк) відкриває відповідачеві (за Договором Держатель) картковий рахунок в гривні, випускає та надає Держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування Держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa Класичний та умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Згідно пункту 1.3 Договору банк відкриває Держателю кредитну лінію на загальну суму 100000,00 грн. та на день укладання Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 10000,00 грн. Відповідач станом на 22.05.2015 року не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 10945,57 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10945,57 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту у сумі 0,00 грн., заборгованості за відсотками у сумі 0,00 грн., заборгованості за комісіями у сумі 0,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, в позовній заяві просив розглянути справу без участі представника банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі та у заяві просила в позові відмовити. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що 13.07.2011 року ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 008-12515-130711. Згідно з умовами вказаного договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок у гривні, випускає та надає відповідачу платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування відповідача на умовах, викладених в тарифному пакеті Кредитна картка № 1 (Visa Classic неіменна) та на умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Згідно з пунктом 1.3 договору, банк відкриває відповідачу кредитну лінію на загальну суму 100000,00 грн. та на день укладання договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10000,00 грн. Згідно із пунктом 2.1 вищевказаного договору моментом надання банком клієнту кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів клієнта. Згідно із розрахунком ціни позову, який був складений позивачем та є додатковм до позовної заяви, заборгованість за договором № 008-12515-130711 від 13.07.2011 року станом на 22.05.2015 року складає 10945,57 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10945,57 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту у сумі 0,00 грн., заборгованості за відсотками у сумі 0,00 грн., заборгованості за комісіями у сумі 0,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідач у письмовій заяві від 16.09.2015 року просила витребувати у позивача документи, які підтверджують факт отримання нею кредиту. Тобто, відповідач не визнала обставину отримання нею кредиту за спірним договором. Судом було надіслано лист на адресу ПАТ «Дельта Банк» із пропозицією щодо надання документів, які підтверджують факт отримання відповідачем кредиту. Також судом було прийнято ухвалу, якою зобовязано ПАТ «Дельта Банк» та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб надати до суду у строк до 30 жовтня 2015 року докази, які підтверджують факт отримання [PERSON] кредитних коштів в готівковій або безготівковій формі за договором № 008-12515-130711 від 13.07.2011 року (меморіальні ордери, квитанції, чеки, виписки з карткового рахунку із зазначенням точно часу та місця зняття з рахунку кредитних коштів, тощо). Вищевказаний лист суду був отриманий представником ПАТ «Дельта Банк» 24.09.2015 року, а ухвала суду була отримана 23.10.2015 року, проте жодних доказів отримання [PERSON] кредитних коштів в готівковій або безготівковій формі за договором № 008-12515-130711 від 13.07.2011 року позивачем надано не було. Таким чином, обставина щодо надання банком відповідачу кредиту в порядку, який передбачений пунктом 2.1 договору № 008-12515-130711 від 13.07.2011 року не знайшла свого підтвердження в ході судового засідання та є недоведеною. У звязку із викладеним в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором належить відмовити. Враховуючи те, що відповідно до п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка була чинною станом на час подання позову) від сплати судового збору позивача було звільнено, то суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed