Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором №б/н від 02.03.2016 року в розмірі 21 405 грн. 47 коп. та 1600 грн. судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 02.03.2016 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 14\~101, 87 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм особистим підписом відповідач підтвердила, що генеральна угода разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, з якими вона ознайомилася та погодилася, становить між нею та банком договір. Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, відповідач, в свою чергу, порушила зобовязання, у звязку з чим виникла заборгованість, що станом на 08.12.2016 року становить 21\~405, 47 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, при подачі позовної заяви представником [PERSON] подано клопотання, в якому просить розглядати справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, позов підтримує в повному обсязі та просить такий задовольнити. Відповідач повторно в судове засідання не зявилася, причин своєї неявки не повідомила, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Згідно із ч. 4 ст.\~169, ч. 1 ст.\~224 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з положень ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів,належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних б/н від 02.03.2016 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 14\~101, 87 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм особистим підписом відповідач підтвердила, що генеральна угода разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, з якими вона ознайомилася та погодилася, становить між нею та банком договір. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У відповідності до статей 526,\~530 ЦК України\~зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України\~та умов договору, у разу невиконання чи несвоєчасного виконання зобовязань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобовязаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати. Згідно з ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань, заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 08.12.2016 року, відповідно до наданих позивачем розрахунків, становить 21\~405, 47 грн., з яких: -\~13\~794, 76 грн. заборгованість за кредитом; -\~1\~747, 09 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 2\~410, 74 грн. заборгованість за пенею та комісією; - 3\~452, 88 грн. штраф відповідно до п. 2.2 генеральної угоди. З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомості про відсутність такої, суд, ухвалюючи заочне рішення у справі, приймає розрахунок позивача як належний та допустимий доказ. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушила умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №б/н від 02.03.2016 року в розмірі 21\~405, 47 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову згідно платіжного доручення було сплачено судовий збір у розмірі 1600 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved