Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просять стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №203536-CRED від 25.01.2008 року в розмірі 41832,55грн. та судові витрати в розмірі 1378,00грн., вказуючи, що відповідач добровільно не виконує договірні зобов'язання. В судове засідання представник позивача ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» Сафір Ф.О. не прибув, до позовної заяви додав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений за зареєстрованим місцем проживання. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Із матеріалів справи встановлено, що 25.01.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - Банк) та [PERSON] укладено кредитний договір №203536-CRED, згідно якого Банк надає відповідачу грошові кошти в сумі 15000гривень, з кінцевим терміном повернення 15.01.2010 року на умовах, визначених цим договором. (а.с.5-8). Відповідач, передбачені договором зобов'язання щодо своєчасності погашення кредиту і сплати нарахованих відсотків не виконує, внаслідок чого станом на 18.04.2016 року загальна сума заборгованості відповідача перед Банком становить 52709,76 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 10363,92грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 42345,84грн., штраф(фіксована частина) в сумі 250грн., штраф (процентна складова) в сумі 1980,12грн. Від загальної суми заборгованості 52709,76грн. віднімається сума у розмірі 13107,33грн., яка була задоволена рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 23.11.2010 року, різниця становить 39602,43грн., тому заборгованість до стягнення становить 41832,55грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором станом на 18.04.2016 року та копією рішення Тетіївського районного суду Київської області від 23.11.2009 року.(а.с.9-10). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 17 постанови №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою ст.625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526,599 ЦК. Таким чином, зі змісту наведених правових норм та матеріалів справи вбачається порушення прав позивача внаслідок невиконання договірних зобов'язань відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та враховуючи, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази щодо невиконання зобов'язань відповідачем, тому, суд вважає, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити повністю, зокрема, стягнути із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №203536-CRED від 25.01.2008 року в розмірі 41832,55 грн. Понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 1378грн. 00коп. також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved