Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. За умовами кредитний договір № 0178/БП3/95/0038589 від 04.08.2008 року [PERSON] було надано кредит у розмірі 3532,19 грн. зі сплатою 45,63% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачкою [PERSON] Однак, у порушення умов договору відповідачка систематично порушувала терміни сплати кредиту і процентів за користування кредитом, зв'язку з чим банком їй було надіслано листи-повідомлення з вимогою повернення боргу, які були залишені без відповіді. Останній платіж боржником здійснено 27.07.2013 року. В результаті неналежного виконання своїх зобов'язань у відповідачки перед позивачем утворився борг, який станом на 10.12.2013 року складає 6268,46 грн., з яких: прострочений борг - 1174,59 грн., прострочені проценти - 2034,46 грн., строкові проценти - 8,81 грн., пеня за несвоєчасне погашення платежів - 2190,60 грн., віндикаційні витрати - 860,00 грн. У зв'язку з тим, що зобов'язання по поверненню кредиту та нарахованих відсотків відповідачкою не виконані, позивач просить стягнути з відповідачки вказану суму боргу та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій вказав, що на позовних вимогах наполягає у повному обсязі просить їх задовольнити, а також просив розглянути справу у його відсутність. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Вона у встановленому порядку була повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Але про причини неявки суд не сповістила. Від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову частково з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 04 серпня 2008 року між ПАТ «Плюс Банк» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № 0178/БП3/95/0038589, за умовами якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 3532,19 грн. зі сплатою 45,63% річних з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Відповідно до Генерального договору про відступлення прав за кредитними договорами КС «Аккорд» від 01.02.2008 р. та ст. 516 ЦК України ВАТ «Плюс БАНК», який перейменовано у ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк» (далі-Позивач) відповідно до Змін до Статуту ПАТ «Плюс Банк», затвердженими зборами акціонерів (протокол № 35 від 11.08.2011 року), придбав у КС «Аккорд» права кредитодавця за вищевказаним Кредитним договором по відношенню до Відповідача. Відповідно до п. 1.1 змін до статуту ПАТ «Плюс Банк» ПАТ «Ідея Банк» виникло внаслідок зміни назви ПАТ «Плюс Банк», відповідно до рішення Загальних зборів Акціонерів Банку і є правонаступником всіх його прав та обов'язків. Відповідно до п. 3.3.2 1) вказаного договору, позичальник був зобов'язаний щомісячно сплачувати кредит та нараховані проценти в терміни та в строках визначених у графіку платежів. Сума заборгованості відповідача перед позивачем підтверджується розрахунком, з якого вбачається, що станом на 10.12.2013 року складає 6268,46 грн., з яких: прострочений борг - 1174,59 грн., прострочені проценти - 2034,46 грн., строкові проценти - 8,81 грн., пеня за несвоєчасне погашення платежів - 2190,60 грн., віндикаційні витрати - 860,00 грн. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав належних доказів виконання умов кредитного договору. Тому підлягають стягненню з відповідача: прострочений борг - 1174,59 грн., прострочені проценти - 2034,46 грн., строкові проценти - 8,81 грн.. Стосовно стягнення пені за несвоєчасне погашення платежів в сумі 2190,60 грн. Відповідно до ст. 265 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтями 256, 257, 258 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - в один рік. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач не просив застосувати строк позовної давності. Тому пеня підлягає стягненню з відповідача. Щодо стягнення з відповідача віндикаційних витрат, то суд вважає, що позивачем не надано належних доказів їх нарахування та підстав для їх стягнення. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані в сумі 5408,46 грн. та підлягають задоволенню. В частині суми віндикаційних витрат в сумі 860 грн. суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп. Ці кошти також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у частині, пропорційній задоволеному позову. З урахуванням викладеного,

Outcome: partial