Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 16 липня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № DNXRRX09090171, за умовами якого позивач надавав відповідачу кредит у розмірі 1080 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у озмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язувалась щомісяця виконувати свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Всупереч умовам договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого утворилась прострочена заборгованість по тілу кредиту - 641,08 грн., заборгованість по процентам - 5216,89 грн., заборгованість по комісії - 87,48 грн, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором 8206,94 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 707,62 грн., загальна сума заборгованості складає 15 360,01 грн., яку просять стягнути з відповідача в примусовому порядку. Крім того просять стягнути з відповідача 243,60 грн. сплаченого судового збору. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» Резніченко Д.М. в судовому засіданні надав уточнену позовну заяву, в якій зазначив, що [PERSON] померла [INFO], з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до П'ятихатської державної нотаріальної контри звернулась [PERSON], яка діяла в інтересах малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В зв'язку з чим заборгованість за кредитним договором в розмірі 15 360,01 грн. просять стягнути з [PERSON], як опікуна малолітніх дітей. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив, що [PERSON] була невісткою [PERSON] та мала двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За життя [PERSON] на підставі рішення П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 19.04.2012 року була позбавлена батьківських прав відносно її малолітніх дітей, а опікуном неповнолітніх призначено [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 5.035 га, що розташована на території Зорянської сільської ради та належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку. 10.07.2013 року [PERSON] звернулась до П'ятихатської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття садщини в інтересах малолітніх дітей, проте на сьогоднішній день свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку вони ще не отримали. В задоволенні позову просить відмовити, так як спадкоємцями померлої є малолітні діти, а не [PERSON] Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 16 липня 2007 року року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого в даний час є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та фізичною особою [PERSON] укладено кредитний договір № DNXRRX09090171, згідно якого Банк надає Позичальнику кредит у розмірі 1080 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у озмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених, Умовах та правилах надання банківських послуг /а.с. 4-9/. [PERSON] була ознайомлена та згодна з Умовами надання кредиту фізичним особам, про що зазначила у заяві від 16.07.2007 року /а.с.4/. Згідно п.п. 4.1, 4.2 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» за користування кредитом у період з дати укладання даного договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному у тарифах та заяві; згідно ст. 212 ЦК України, при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених заявою та п.п.3.2.2, 3.3.3 даних умов, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі від розміру, зазначеному у тарифах та заяві. За пунктом п.п. 5.1 п.5 вищезазначених умов, при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п.3.2.2, 3.3.3 даних умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу. Згідно п. 5.3 при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн., + 5% від суми заборгованості. [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 13 грудня 2013 року, згідно розрахунку позивача, має заборгованість перед позивачем за кредитним договором у сумі 15 360,01 грн., де заборгованість по тілу кредиту складає - 641,08 грн., заборгованість по процентам - 5216,89 грн., заборгованість по комісії - 87,48 грн, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 8206,94, штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 707,62 грн. /а.с.3/. Відповідно до актового запису про смерть № 12 від 12 березня 2013 року [PERSON] померла [INFO] /а.с.23/. Згідно ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 1269 ЦК України заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Як вбачається з матеріалів справи спадкоємцями померлої [PERSON] є її малолітні діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Враховуючи той факт, що спадкоємцями є малолітні діти, які мають обмежену цивільну дієздатність у звязку з малолітнім віком - не мають здатності своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обовязки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх не виконання (ст.30,31 ЦК України), та беручи до уваги, що згідно рішення П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 19.04.2012 року опікуном над малолітніми призначено [PERSON], тому суд приходить до висновку, що саме до опікуна повинна бути направленна вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором, в зв'язку з чим вона є належним відповідачем по справі. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Відповідачка [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до П'ятихатської державної нотаріальної контори в інтересах малолітніх з питанням отримання спадщини, тобто до неї перейшли права і обов'язки померлої по поверненню боргу за кредитом, проте на момент розгляду справи свідоцтво про право на спащину не отримала. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1269 ЦК України). Статтями 1297 та 1299 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно та зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Невиконання спадкоємцями вимог закону щодо оформлення та реєстрації спадкового майна не може бути підставою для відмови у задоволенні позову в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. [PERSON], померла [INFO] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 13 грудня 2013 року, згідно розрахунку позивача, має заборгованість перед позивачем за кредитним договором у сумі 15 360,01 грн., де заборгованість по тілу кредиту складає - 641,08 грн., заборгованість по процентам - 5216,89 грн., заборгованість по комісії - 87,48 грн, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 8206,94 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 707,62 грн. /а.с.3/. Проте, відповідно до п. 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 28.02.2013 року, тобто на день смерті [PERSON], остання мала заборгованість перед позивачем в розмірі 12 353,95 грн., де заборгованість по тілу кредиту складає - 641,08 грн., заборгованість по процентам - 4488,62 грн., заборгованість по комісії - 87,48 грн, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 6072,30, штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (відсоток від суми заборгованості ) - 564,47 грн. /а.с. 57/. Вартість успадкованого майна спадкоємцями після смерті [PERSON] складає 101 394,41 грн. /а.с. 79/. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягає стягненню сума заборгованості, яка пов'язана з особою позивачальника, тобто заборгованість, що виникла на момент смерті [PERSON] Тому саме 12 353,95 грн. підлягає стягненню з відповідачки, що є в межах вартості успадкованого нею майна. Частина 3 ст. 551 ЦК України надає суду право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір в тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. В пункті 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що Положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. З наданого Банком розрахунку /а.с.57/ вбачається, що розмір пені за неповернення кредиту становить 6072,30 грн. При цьому борг по тілу кредиту склав 641,08 грн., тобто розмір неустойки (пені, штрафу) майже в десять разів перевищує суму заборгованості по тілу кредиту. Враховуючи, що пеня позивачем нарахована за порушення позичальником строків сплати процентів та строків повернення кредиту, їх загальний розмір значно перевищує розмір основної заборгованості, суд вважає, що відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України можливо зменшити розмір неустойки до розміру у 642 грн. При цьому до уваги приймається клопотання відповідача про зменшення неустойки ( а.с.99). За таких обставин з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором на загальну суму 6 923,65 гривень, що з яких заборгованість по тілу кредиту - 641,08 грн., заборгованість по процентам - 4488,62 грн., заборгованість по комісії - 87,48 грн, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 642, штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (відсоток від суми заборгованості ) - 564,47 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати позивача в сумі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. 526, 1049, 1050, 1054, 1268-1269, 1282, 1297, 1299 ЦК України, відповідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» та

Outcome: partial