Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, в якій просить стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість по кредитному договору №003-26511-191011, укладеного 19 жовтня 2011 року, у розмірі 2735,00 гривен, а також понесені судові витрати. На обґрунтування вимог, позивач зазначає, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе за вказаним договором зобов'язання, що призвело до утворення заборгованості. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився. При цьому, у позовній заяві представник Романченко А.С., що діє на підставі довіреності від 20 грудня 2011 року, підтримуючі її вимоги, просить розглядати справу за відсутності представника АТ «Дельта Банк», зазначаючи на відсутності заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. У матеріалах справи містяться від неї заява, де просить розглядати справу за її відсутності. При цьому зазначає, що не згодна із сумою штрафник санкцій, так як співробітники банку не інформували її про заборгованість по кредитному договору. В решті частини позовні вимоги визнає. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 19 жовтня 2011 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» (правонаступником являється ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір №003-26511-191011 про надання кредиту та було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Відповідно до умов договору, банк надав відповідачу кредит, шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 6 000 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на укладення договору, про що свідчить підпис відповідача в договорі. (а.с.7). Відповідно умов договору, відповідач зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та /або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та /або овердрафтом. Однак зобов'язання за вказаним кредитним договором відповідач належним чином не виконує. У звязку з чим, станом на 15 січня 2014 року утворилась заборгованість на загальну суму 2735, грн., яка складається з : -тіло кредиту - 495,00 грн. -прострочене тіло кредиту - 1080,00 грн. -заборгованість за комісіями - 1160,00 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і обовязки відповідно до договору. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно ч. 4 ст. 631 Цивільного Кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Таким чином, відповідачем не виконані зобов'язання за кредитним договором, а тому позивач не втратив права вимоги про стягнення з відповідачем належних до сплати сум заборгованості за цим договором протягом дії останнього. З урахуванням встановлених по справі обставин, положень закону умов договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу є обґрунтованими і підлягають задоволенню, прицьому із відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитом № 003-26511-191011 від 19.10.2011 року в розмірі 1 575 грн., що складається з із тіла кредиту - 495 грн., та простроченого тіла кредиту - 1080 грн. Вирішуючи питання про розмір заборгованості по комісіям суд виходить з наступного. Так, відповідно до статей ЦК України, ч.1 ст. 203 і ст. 215 договір не може суперечити законодавству, а також моральним засадам суспільства. Вимагання сплачувати комісійні за користування кредитом нормами ЦК України (глава 69) не передбаченні. Крім того, згідно пункту 3.1 Тарифів: штраф за прострочену заборгованість обов'язкового мінімального платежу 0,01% але не менше та/або не більше 150 грн., за кожен факт прострочення. Згідно цього пункту Тарифів штраф за прострочення має дорівнювати 150 грн., а в розрахунку вказано по 180 грн. Фактично позивачем наведений розрахунок штрафних санкцій а ні пені (а.с.17). Згідно статті 616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. За таких обставин, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення комісії слід відмовити. Згідно з вимогами ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково , судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 157 грн.50 коп. Враховуючи наведене,

Outcome: partial