Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 21.04.2011 року у загальному розмірі 22610,72 грн., а також суму сплаченого судового збору. В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначається, що відповідно до вказаного кредитного договору б/н, що був укладений між банком та відповідачем, позичальник [PERSON] 21.04.2011 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач отримавши кредит належним чином своїх обовязків за договором не виконував, використавши кредитні кошти, не здійснював погашення боргу, сплату процентів та інших обумовлених договором платежів, в результаті чого станом на 31.12.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 22610,72 грн., з яких: 13991,11 грн. заборгованість за кредитом; 6766,72 грн. заборгованість по процентам; 300,00 грн. заборгованість по комісії; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1052,89 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та предявлений позов просив задовольнити у повному обсязі. На підтвердження позовних вимог посилався на викладені у позовній заяві обставини. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилався на необґрунтованість вимог позивача. В обґрунтування позиції посилався на викладені у запереченнях обставини. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши зібрані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до кредитного договору № б/н від 21.04.2011 року, оформленого анкетою-заявою позичальника та погодженням ним умов та правил надання банківських послуг ПАТ «КБ «ПриватБанк», [PERSON] отримав в ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 14000,00 грн. на платіжну картку (із можливістю збільшення та/або зменшення розміру ліміту, що вбачається із матеріалі справи), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту, який дорівнює строку дії картки. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов зазначеного кредитного договору щодо повернення сум отриманого кредиту, сплати відсотків та інших обумовлених договором платежів, станом на 31.12.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 22610,72 грн., з яких: 13991,11 грн. заборгованість за кредитом; 6766,72 грн. заборгованість по процентам; 300,00 грн. заборгованість по комісії; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1052,89 грн. штраф (процентна складова). Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується наданим позивачем розрахунком, який був перевірений у судовому засіданні, а також випискою про рух коштів по рахунку відповідача, з якого вбачається, що кредитні кошти ним використовувалися. Надані відповідачем докази не спростовують доводів позивача про наявність за відповідачем заборгованості по укладеному із ПАТ «КБ «ПриватБанк» кредитному договору. З детального розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем погашення кредитної заборгованості здійснювалося періодично. Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Відповідно до положень ст. 525 ЦПК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд за браком доказів підтвердження виконання зобов'язань за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем. Оскільки судом встановлено, що позичальник належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість, суд за встановлених обставин, вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення на його користь з позичальника підтвердженої розрахунком суми заборгованості. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача. Враховуючи наведене, на підставі ст. 16, 525,526, 530, 610, 611, 629,1049, 1050, 1054 ЦК України ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 64, 79, 88, 208, 209, 212-215, ЦПК України, суд, -

Outcome: approved