Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Альфа-Банк 22.01.2018 звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, 28.02.2018 у справі за вказаним позовом відкрито спрощене провадження. На обґрунтування вимог позивач зазначив, що 03.03.2017 між ПАТ Альфа-Банк (надалі - позивач) та [PERSON] (надалі - відповідач) укладено угоду про надання особистого кредиту №500583473, відповідно до умов якої позивач зобовязується надати відповідачеві кредит у сумі 48 736, 34 грн. зі сплатою 12,99% річних у строк з 03.03.2017 по 06.03.2018, а відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, у строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього - Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобовязання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредит в сумі 48 736, 34 грн,. що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. Натомість відповідач належним чином умови договору не виконала, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 04.01.2018 становить 61 423, 35 грн. та складається з: заборгованості за кредитом 44 911,14 грн.; заборгованості за відсотками 4305,76 грн. та по комісії 10 606,45 грн., а також штраф 1600,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 34). Відповідач у судове засідання не з'явилася, відповідно до ст. 128 ЦПК України повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи, будь-яких заяв, клопотань до суду не подала, як і не подала відзиву на позовну заяву. Враховуючи вищевикладене, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 03.03.2017 між сторонами було укладено договір (оферту на укладення угоди про надання особистого кредиту) №500583473, відповідно до умов якої позивач зобовязується надати відповідачеві кредит у сумі 48 736, 34 грн. зі сплатою 12,99% річних у строк з 03.03.2017 по 06.03.2018, а відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, у строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього - Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобовязання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредит в сумі 48 736, 34 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. Натомість відповідач належним чином умови договору не виконала, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 04.01.2018 становить 61 423, 35 грн. та складається з: заборгованості за кредитом 44 911,14 грн.; заборгованості за відсотками 4305,76 грн. та по комісії 10 606,45 грн., а також штраф 1600,00 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою та змінюваною. Тип процентної ставки визначається договором. Розмір процентів, тип процентної ставки, (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач в односторонньому порядку не виконувала умов договору, тому з неї слід стягнути на користь позивача борг за цим договором та понесені позивачем судові витрати На підставі викладеного,

Outcome: approved