Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі «Позивач», «ПАТ «Дельта Банк») звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі «Відповідач»), в якому просило стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь АТ «Дельта Банк» (р/р 26253904271287, МФО 380236, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ 34047020) заборгованість по кредитному договору на загальну суму 38238,96 грн., яка складається з: тіло кредиту 19608,77 грн., прострочене тіло кредиту: 6367,48 грн., заборгованість за відсотками 12262,71 грн., заборгованість за комісіями: 0,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що станом на час розгляду справи за Відповідачем перед Позивачем обліковується непогашена сума заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 38238,96 грн. Разом із позовною заявою представником Позивача подано до суду клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника. Позовні вимоги представник Позивача підтримував в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими конвертами з кореспонденцією суду, які направлялися на адресу зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання Відповідача та повернулися на адресу суду з відміткою поштового органу «за закінченням терміну зберігання». Частиною 4 статті 169 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, виходячи зі змісту частини 4 статті 169 та частини1 статті 224 ЦПК України, а також того, що Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подано, зважаючи на заяву представника Позивача, в якій він не заперечував проти винесення заочного рішення, з огляду на подання Позивачем достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 20 січня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТзОВ «КБ «Дельта») та [PERSON] (Держатель) було укладено кредитний договір №001-08002-200111, відповідно до п.1.2 якого Позивач відкриває Відповідачеві картковий рахунок №26253904271287 в національній валюті України-гривні, надалі -Рахунок, випускає та надає Держателю платіжну картку Картка, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування Держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку №1 [PERSON], надалі-Тарифи на умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками, надалі-Правила. Згідно з пунктом 1.3 [PERSON] відкриває Держателю кредитну лінію на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладення кредитного [PERSON] встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 600,00 грн. [PERSON] самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Кошти Кредитної лінії та власні кошти Держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що придбаваються Держателем у субєктів господарювання, та зняття готівки, виконання Держателем своїх зобовязань перед Банком за цим [PERSON], та вчинення інших операцій, передбачених [PERSON]. [PERSON], зокрема п.2.3 визначено, що Держатель сплачує Банку проценти за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом за ставками, які зазначені в Тарифах. Згідно з пунктом 3.6 [PERSON] Держатель Картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді Обовязкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у Тарифах. Обовязковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, Овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов Тарифів до складу ОМП можуть включатись інші платежі. У разі порушення Держателем строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом, Держатель сплачує Банку пеню в розмірі, в строки та порядку, які визначені Правилами та Тарифами (пункт 3.7 [PERSON]). Відповідно до п.3.4 Держатель поручає Банку здійснювати з Рахунку договірне списання грошових коштів. Відповідно до пункту 5.2 [PERSON] цей Договір набуває чинності з дати його укладання Сторонами та діє до повного виконання Сторонами зобовязань за цим [PERSON]. Як підтверджується матеріалами справи та поясненнями Позивача в позовній заяві, [PERSON] в повному обсязі виконав зобовязання, визначені в [PERSON] № 001-08002-200111 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 20 січня 2011 року шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості за договором № 001-08002-200111 (а.с. 8-9). Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобовязань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено Судом, Держатель [PERSON] неналежно виконував взяті на себе за [PERSON] №001-08002-200111, зобовязання. Вищевказана обставина підтверджується наявним в матеріалах справи Розрахунком заборгованості [PERSON] за [PERSON] №001-08002-200111від 20 січня 2011 року станом на 08.04.2015 року (а.с. 8-9). Доказів, які б спростовували проведений Позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вищевказаним [PERSON] Відповідачем суду не надано, як і не надано доказів виконання зобовязань за [PERSON] належним чином та у встановлені строки. Відтак, згідно з Розрахунком заборгованості [PERSON] за [PERSON] №001-08002-200111від 20 січня 2011 року станом на 08.04.2015 року (а.с. 8-9) загальна сума заборгованості [PERSON] становить 38238,96 грн., з них: - 19608,77 грн. тіло кредиту; - 6367,48 грн. прострочене тіло кредиту; - 12262,71 грн. заборгованість за відсотками; -0,00 грн. - заборгованість за комісіями. Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідачем в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобовязання, визначеного [PERSON]. Враховуючи вищезазначене, Судом встановлено, що станом на 08.04. 2015 року в [PERSON] існує заборгованість за [PERSON] №001-08002-200111 від 20 січня 2011 року в загальному розмірі 38238,96 грн., з них: - 19608,77 грн. тіло кредиту; - 6367,48 грн. прострочене тіло кредиту; - 12262,71 грн. заборгованість за відсотками; -0,00 грн. - заборгованість за комісіями. Враховуючи вищевказані положення закону, а також факт неналежного виконання [PERSON] зобовязань за [PERSON] №001-08002-200111 від 20 січня 2011 року, Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь АТ «Дельта Банк» (р/р 26253904271287, МФО 380236, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ 34047020) заборгованість по кредитному договору на загальну суму 38238,96 грн., яка складається з: тіло кредиту 19608,77 грн., прострочене тіло кредиту: 6367,48 грн., заборгованість за відсотками 12262,71 грн., заборгованість за комісіями: 0,00 грн. Проаналізувавши матеріали справи, положення [PERSON] №001-08002-200111 від 20 січня 2011 року, враховуючи вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що вимога Позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості у сумі 38238,96 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки наявні в матеріалах справи докази підтверджують наявність заборгованості за [PERSON] у зазначеному розмірі. Відповідно до частини 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 16, 20, 526, 527 ч. 1, 530, 548 ч. 1, 549, 551 ч.3, 611, 612, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved