Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ВіЕйБі Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги банк мотивував тим, що відповідно до кредитного договору № BLАNK00000988 від 25.10.2010 року [PERSON] надано кредит на поточні потреби в розмірі 7600 грн., термін повернення 25.10.2013 року на тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності. Згідно умов договору позивач надає відповідачу грошові кошти, а відповідач зобовязаний повернути кредитні кошти, сплатити проценту ставку на рівні 25% річних, щомісячну плату у вигляді комісії за управління кредитом у розмірі 1,75% від суми кредиту та пеню за прострочення сплати кредиту. Свої зобовязання за договором кредиту позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на загальну суму 7600 грн., а відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав. В звязку з порушеннями зобовязання за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 25 серпня 2015 року має заборгованість у розмірі 37220 грн. 02 коп., що складається з: 7556 грн. 66 коп. прострочена до повернення сума кредиту; 3753 грн. 67 коп. прострочені проценти за користування кредитом; 3078 грн. прострочена комісія за управління кредитом; 22831 грн. 69 коп. плата за пропуск платежів. Оскільки наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення кредиту є право позивача вимагати повернення суми кредиту, позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № BLАNK00000988 від 25.10.2010 року в сумі 37220 грн. 02 коп. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором № BLАNK00000988 від 25.10.2010 року в сумі 37220 грн. 02 коп., не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, про що є відомості в матеріалах справи, а тому суд з письмової згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, суд оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав та інтересів юридичної особи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивач, ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до суду вважаючи, що відповідач [PERSON] не виконує в добровільному порядку умови укладеного договору банківського обслуговування, як позичальник, чим порушує його інтереси і права, тому інтереси позивача підлягають до судового захисту. Відповідно до частини 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, виник спір. З матеріалів справи вбачається, що згідно кредитного договору № BLАNK00000988 від 25.10.2010 року [PERSON] надано кредит в розмірі 7600 грн. термін повернення 25.10.2013 року на тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності. Згідно умов договору позивач надає відповідачу грошові кошти, а відповідач зобовязаний повернути кредитні кошти, сплатити проценту ставку на рівні 25% річних, щомісячну плату у вигляді комісії за управління кредитом у розмірі 1,75% від суми кредиту та пеню за прострочення сплати кредиту. Станом на 25 серпня 2015 року [PERSON] має перед банком заборгованістьу розмірі 37220 грн. 02 коп., що складається з: 7556 грн. 66 коп. прострочена до повернення сума кредиту; 3753 грн. 67 коп. прострочені проценти за користування кредитом; 3078 грн. прострочена комісія за управління кредитом; 22831 грн. 69 коп. плата за пропуск платежів. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У частині 1 статті 530 ЦК України вказано, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З частини 1 статті 625 випливає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно вимог статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну їм оцінку, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення, оскільки у порушення вимог цивільного законодавства та умов кредитного договору [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе грошові зобовязання. З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором № BLАNK00000988 від 25.10.2010 року у розмірі 37220 гривень 02 копійки. Судові витрати мають бути розподілені відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України на підставі наданих документів, що підтверджують дані витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому необхідно стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 372, 20 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved