Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» в особі представника за довіреністю Сафір Ф.О. звернулось до суду з цим позовом посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13.08.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між [PERSON] та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач виконав свої зобов'язання за договором та угодою в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач в свою чергу не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку із зазначеними порушеннями станом на 31.01.2017 року у нього виникла заборгованість у розмірі 79233 (сімдесят дев'ять тисяч двісті тридцять три) гривні 37 коп., яка складається з наступного: -7829,15 грн. - заборгованість за кредитом; -63776,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -3378,99 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: -500,00 грн. - штраф (фіксована частина); -3749,21 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає. З врахуванням наведеного позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 79233 (сімдесят дев'ять тисяч двісті тридцять три) гривні 37 коп., та судові витрати у розмірі 1600 грн. 00 коп. Позивач, представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у судове засідання не з'явився, подав клопотання в якому просить розглядати справу без участі представника позивача, підтверджує про підтримання ПАТ КБ «Приватбанк» позовних вимог в повному обсязі. Також зазначає про те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав повністю, згідний на його задоволення. Додатково пояснив, що ним було отримано даний кредит, в подальшому був переукладений договір. Виникли обставини, що він був звільнений із органів внутрішніх справ за станом здоров'я, були витрати на лікування. Від банку він не ухилявся, на зв'язку з ними був, один раз була спроба реструктуризації заборгованості, однак із тими умовами які були запропоновані, він не спроможний був погасити даний кредит. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13.08.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП - 2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між [PERSON] та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. (а.с. 5, 6-30). При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Таким чином розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунку та про здійснені операції по картрахункам. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, заборгованості по кредиту та інших витрат. Із матеріалів справи вбачається, що позивач належно виконав свої зобов'язання за договором та угодою - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту ( в тому числі простроченого кредиту, Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону, він автоматично лонгується а той самий строк. Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Із розрахунку заборгованості по договору кредиту № б/н від 13.08.2011 року вбачається, що станом на 31.01.2017 року року заборгованість відповідача [PERSON] по кредитному договору 79233 (сімдесят дев'ять тисяч двісті тридцять три) гривні 37 коп., яка складається з наступного: -7829,15 грн. - заборгованість за кредитом; -63776,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -3378,99 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: -500,00 грн. - штраф (фіксована частина); -3749,21 грн. - штраф (процентна складова). ( а.с. 3-4). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 2 вказаної статті зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. ч. 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] порушує умови договору, не виконуючи взяті на себе зобов'язання. Даних про належне виконання відповідачем умов кредитного договору позивач суду не представив. За таких обставин суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором. У відповідності з ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід також стягнути документально підтверджені судові витрати по справі (а.с. 36).

Outcome: approved