Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON], 12.10.2007 укладено кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком договір. Відповідач своєчасно не надав Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісіями, а також іншими витратами. Станом на 30.04.2018 заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем становить 30509,58 гривень, яка складається з наступного: 1955,80 гривень - заборгованість за кредитом; 26324,75 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 300 гривень - заборгованість за пенею та комісією; штрафи, відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень - штраф (фіксована частина); 1429,03 гривень - штраф (процентна складова). За вказаних обставин позивач просить стягнути з відповідача в його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 30509,58 гривень та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у заяві, просить його задовольнити, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч завчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки. Заяви про розгляд справи у його відсутності та відзиву на позов до суду не подав. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи те, що відповідач до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив, суд вважає можливим, відповідно до ч. 4 ст. 223, 280 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін, за наявними у справі доказами та ухвалити заочне рішення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. За правилами ст.ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Цивільні права та обов'язки виникають при настанні певного юридичного факту. Однією з підстав цивільних прав та обов'язків згідно ч. 2 ст. 11 ЦК України є договори та інші правочини, як узгоджене волевиявлення всіх його учасників (сторін договору). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 11 ЦК України, єдиною підставою виникнення зобов'язання за кредитним договором є саме договір, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитодавцем та кредитором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а за змістом ст. 530 цього Кодексу якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем [PERSON] 12.10.2007 було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та Банком Договір. До позовної заяви позивачем додано примірники вказаних документів, а саме: копію заяви позичальника, копію Умов і правил надання банківських послуг, які і складають кредитний договір № б/н від 12.10.2007, на які позивач в поданій позовній заяві посилається як на правову підставу для стягнення заборгованості внаслідок неналежного виконання відповідачем грошового зобов'язання саме за цим договором, а також обґрунтовує стягнення відсотків за користування кредитними коштами та штрафів у зв'язку із невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором № б/н від 12.10.2007. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку позичальник повинен виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Розрахунком суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 12.10.2007, укладеного між сторонами по справі, доводиться та обставина, що станом на 30.04.2018 заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем становить 30509,58 гривень, яка складається з наступного: 1955,80 гривень - заборгованість за кредитом; 26324,75 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 300 гривень - заборгованість за пенею та комісією; штрафи, відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень - штраф (фіксована частина); 1429,03 гривень - штраф (процентна складова). Розрахунок суми боргу проведений відповідно до умов кредитного договору та сумнівів у суду не викликає. На даний час відповідач свої зобов'язання, що виникають з умов кредитного договору не виконує, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 30509,58 гривень. Крім цього, суд, в силу вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у справі в сумі 1762 грн.

Outcome: approved