Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Дельта Банк звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON]про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 164907,37, з яких: 160242,08грн. заборгованість за кредитом; 4665,29грн. заборгованість за відсотками. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON]кредитного договору №1901/0708/88-193 від 29.07.2008року, останній були надані грошові кошти в розмірі 20000 доларів США, із сплатою 11,90% річних, на строк до 29.07.2018року. Відповідач [PERSON]зобов'язувалась погашати кредит та сплачувати відсотки. З метою забезпечення виконання зобов'язання, 29.07.2008 року, між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON]укладено договір поруки №1901/0708/88-193-Р-2, відповідно до якого останній зобовязувався перед банком солідарно з позичальником відповідати за належне виконання зобовязань по кредитному договору. Однак, умови кредитного договору №1901/0708/88-193 від 29.07.2008року порушені, відповідачі взяті на себе зобовязання не виконують, у звязку з чим представник позивача просить суд позов задовольнити, стягнути солідарно із боржників вищевказану суму заборгованості. В судове засідання представник позивача не зявився, проте подав заяву про слухання справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявились, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 29.07.2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON]був укладений кредитний договір №1901/0708/88-193, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 20000 доларів США із сплатою 11,9% річних на строк до 29.07.2018року. Відповідно до п. 3.1. Договору, позичальник зобов'язується погасити заборгованість за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок щомісяця, через касу Банку згідно додатку №1, що є невід'ємною частиною даного договору. Згідно п. 3.2. Договору, проценти за користування Кредитом нараховуються виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи здати видачі кредиту до моменту його повернення. Пунктом 3.10. Договору передбачено, що у випадку порушення умов Кредитного договору та/або умов Іпотечного договору, вимога про виконання порушеного зобов'язання направляється Банком Позичальнику у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом тридцяти календарних днів з моменту її надіслання Банком за адресою Позичальника, зазначеною в реквізитах Договору. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище тридцятиденного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається Банку відділенням зв'язку при відправленні листа з повідомленням про вручення або дата, зазначена в повідомленні, яке отримане Позичальником особисто у Банку. 25.05.2012року між відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ВАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» замінює ВАТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ВАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ВАТ «Сведбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Згідно вимог ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору №1901/0708/88-193 від 29.07.2008року, відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобов'язань. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак, зобов'язання не виконуються, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 28.07.2015 року складає: 164907,37, з яких: 160242,08грн. заборгованість за кредитом; 4665,29грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами. За нормами ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст.610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязанння (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Для забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором 29.07.2008року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено договір поруки №1901/0708/88-193-Р-2, відповідно до якого останній зобовязався перед банком солідарно з позичальником відповідати за належне виконання зобовязань по кредитному договору №1901/0708/88-193 від 29.07.2008року. У відповідності до ст.ст. 553,554 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, відповідач поручитель [PERSON]несе солідарну відповідальність разом з відповідачем - боржником [PERSON] за повне виконання нею зобовязань за кредитним договором №1901/0708/88-193 від 29.07.2008року. Як вбачається з ч.1 ст.543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. На момент розгляду справи в суді відповідачем не погашена заборгованість за кредитним договором №1901/0708/88-193 від 29.07.2008року та відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів в користь позивача заборгованості по кредитному договору №1901/0708/88-193 від 29.07.2008року в сумі 164907,37, з яких: 160242,08грн. заборгованість за кредитом; 4665,29грн. заборгованість за відсотками, підлягають до задоволення як такі, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачами. Згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір в розмірі 1649,08грн., по 824,54 з кожного. На підставі наведеного,

Outcome: approved