Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту - ПАТ КБ «ПриватБанк»), 13.02.2014 року звернулось до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № ODXRRХ12620003 від 04.10.2007 року, на загальну суму 12018,41 гривень та 243,60 гривень сплаченого при зверненні до суду з позовом судового збору /а.с. 1/. З позовної заяви вбачається, що 04.10.2007 року, відповідно до укладеного договору № ODXRRХ12620003, [PERSON] отримала кредит у розмірі 3876,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.10.2008 року. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідач порушив умови договору та зобов`язання, за вказаним договором, належним чином не виконав. У зв`язку з чим, станом на 31.01.2014 року має заборгованість - 15485,41 грн., яка складається з: 3876,00 грн. - заборгованість за кредитом; 289,51 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 334,42 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 10985,48 - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 4515,50 грн., яка була задоволена судовим наказом Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 001.09.2008 року з відповідача [PERSON] на користь позивача, різниця становить - 10969,91 грн.; а також штрафи відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 548,50 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість становить 12018,41 гривню.Вищевказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - Яковлева Ольга Анатоліївна в судове засідання не з'явилась, але надала на адресу суду письмове клопотання, згідно з якою позов підтримала у повному обсязі, просить його задовольнити, розглянувши справу за її відсутності, проти постановлення рішення при заочному розгляді справи не заперечує. Відповідач, який про дати, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання повторно не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяв про відкладання слухання по справі, або про розгляд справи за його відсутності не надав. На підставі клопотання позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом достовірно встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: 04 жовтня 2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приват Банк» укладено договір № ODXRRХ12620003, відповідно до якого Банк надає Позичальнику строковий кредит у сумі 3876,0 грн. на строк 12 місяців з 05.10.2007 по 05.10.2008 року включно, з умовами сплати за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,0% у місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 52,33 грн. та единоразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 646,00 грн. в обмін на зобов`язання Позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії зазначені в Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Відповідно до п. 4.1, 4.2 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (далі - Умов) за користування Кредитом у період з дати укладання даного договору до дати погашення Кредиту Позичальник щомісяця в Період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному у Тарифах та Заяві. Згідно ст.212 ЦК України, при порушенні Позичальником зобов`язань по погашенню Кредиту, передбачених Заявою та пп.3.2.2, 3.3.3 даних Умов, Позичальник сплачує Банку відсотки за користуванням Кредитом у подвійному розмірі від відсотку зазначених у Тарифах та Заяві. Відповідно до п.5.1, п.5.3 Умов при порушенні Позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених Заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних Умов, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов`язується сплатити Банку пеню а розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. При порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до судового наказу, виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 01 вересня 2008 року, по справі №2н-438/08, з [PERSON] на користь закритого акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» стягнуто 4515,50 гривень. Судовий наказ набрав чинності 19.09.2008 року. Згідно з наданими суду розрахунком заборгованості за договором № ODXRRХ12620003 від 04.10.2007 р. станом на 31.01.2014 року [PERSON] має заборгованість - 15485,41 грн., яка складається з: - 3876,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 289,51 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 334,42 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 10985,48 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; Від цієї суму віднімається сума, у розмірі 4515,50, яка задоволена вищевказаним судовим наказом а також штрафи відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 548,50 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином, заборгованість по кредитному договору становить 12018,41 гривню. Стаття 526 ЦК України закріплює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 623 ЦК України, боржник, який прострочив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. За правилами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно зі ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: 2) витрати на правову допомогу; 3) витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; 4) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 5) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; 6) витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При звернені до суду ПАТ КБ «ПриватБанк» було сплачено 243,60 гривень судового збору, що підтверджується відповідним платіжним дорученням. На підставі наведеного позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним та документально підтверджених судових витрат є обґрунтованим та підлягаючим задоволенню.

Outcome: approved