Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Умов) від 22 жовтня 2012 року [PERSON] (далі - Відповідач) отримав кредит у розмірі 12879,87 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з « 1» по « 25» число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриваБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме: надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. Відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов і правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також в будь-якій іншій заборгованості, яка виникла у Клієнта зважаючи невиконаних зобов'язань перед Банком. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за зазначеним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 03 березня 2014 року має заборгованість - 18011,43 грн., яка складається з наступного: - 11835,90 грн. - заборгованість за кредитом; - 2690,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2151,01 грн. - траф відповідно до п. 2.2 Генеральної Угоди; а також штрафи відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 833,88 грн. - штраф (процентна складова). Враховуючи викладене, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача - [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 18011,43 за кредитним договором № б/н від 02 жовтня 2012 року, яка складається з наступного: - 11835,90 грн. - заборгованість за кредитом; - 2690,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2151,01 грн. - траф відповідно до п. 2.2 Генеральної Угоди; а також штрафи відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 833,88 грн. - штраф (процентна складова). Також, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати в розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача Юклевський Д.С., що діє на підставі довіреності № 2210-О від 31.07.2013 року (а.с.64) не з'явився, подав до суду Заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає (а.с.70). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с.66). Надав до суду Заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення (а.с.71). Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 18011,43 за кредитним договором № б/н від 02 жовтня 2012 року, яка складається з наступного:11835,90 грн. - заборгованість за кредитом; 2690,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2151,01 грн. - траф відповідно до п. 2.2 Генеральної Угоди, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість, а позовні вимоги в частині стягнення штрафів: фіксована частина у розмірі 500,00 грн.; процентна складова у розмірі 833,88 грн. не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, відповідно до п. 2.1 укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 22 жовтня 2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 12879,87 грн. в обмін на зобов'язання Позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків в розмірі 1,5% щомісяця на суму залишку заборгованості по Кредиту. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з « 1» по « 25» число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 467,28 грн. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається з заборгованості по кредиту, процентів, а також інших платежів згідно з Умовами та правилами. Згідно п. 2.2 укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON], при порушенні Позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в даній Генеральній угоді, Умовах та правилах, більш ніж на 31 день, за зобов'язанням, строк яких не настав, Сторони погодили, що строк повернення кредиту рахується 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по Кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник виплачує Банку штраф в розмірі 2151,01 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриваБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві (а.с.10-11). При укладанні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Банк свої зобов'язання перед [PERSON] виконав в повному обсязі. Відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов і правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також в будь-якій іншій заборгованості, яка виникла у Клієнта зважаючи невиконаних зобов'язань перед Банком. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором (а.с.24,6-7). В результаті порушення зобов'язання за кредитним договором Відповідач станом на 03 березня 2014 року має заборгованість 18011,43, яка складається з наступного: - 11835,90 грн. - заборгованість за кредитом; - 2690,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2151,01 грн. - траф відповідно до п. 2.2 Генеральної Угоди; а також штрафи відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 833,88 грн. - штраф (процентна складова). Пунктом 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» встановлено, що при вирішенні справ, за позовами, що виникають при укладанні, забезпеченні та припиненні кредитних договорів, а також при визнанні їх недійсними, повинен здійснюватись у точній відповідності із законом та в установлені для цього строки. При вирішенні таких спорів суди мають виходити з положень ст.ст. 41,42, 99 Конституції України , статті 1 Першого протоколу та Конвенції протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також враховувати, що кредитні правовідносини врегульовано, зокрема, главами 52,53,71 Цивільного кодексу України, Законами України: від 07 грудня 2000 року № 2121-III «Про банки та банківську діяльність»; від 02 жовтня 1992 року № 2654-XII «Про заставу»; від 05 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку»; від 12 травня 1991 року №1023-XI «про захист прав споживачів»; від 18 листопада 2003 року № 1255-IV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»; від 19 червня 2003 року № 979-IV «про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати»; від 01 липня 2004 року № 1952- IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» та іншими нормативно-правовими актами. У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України «Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору…» У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України «Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту».У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України «Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 629 ЦК України чітко встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Враховуючи висновки Конституційного Суду України, викладені в рішенні від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 за конституційним зверненням [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», вбачається, що з огляду на приписи ч. 4 ст.42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому захисту у відповідних правовідносинах звужує діє принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору. Межі принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг. Конституційний суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача є слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципу справедливості, добросовісності і розумності. Не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення штрафів: фіксована частина у розмірі 500,00 грн.; процентна складова у розмірі 833,88 грн., оскільки вимоги про їх стягнення є подвійною відповідальністю за порушення боржником зобов»язання, що суперечить поняттю неустойки та підставам виникнення права на неустойку ( ст.ст. 549-550 Цивільного кодексу України). Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру заявлених позовних вимог. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Отже, з відповідача на користь позивача, також, підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду у сумі 292 грн. 97 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial