Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 47Ф-СК-400 ДІУ/z1 від 11.03.2008 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON], а саме 3-кімнатну квартиру зі всіма обєктами функціонально повязаними з цим нерухомим майном загальною площею 75,3 кв.м., житловою площею 49,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належав [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 16.11.1995 року № Н5-502, укладеного між [PERSON] та [PERSON], виданого Харківською товарною біржею від 16.11.1995 року за № Н5-502 та зареєстрованого в комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 23 листопада 1995 року за № 56285, а на теперішній час належить [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 12.06.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 1366, шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку» за ціною, що визначена за згодою сторін в п.1.3 Іпотечного договору № 47Ф-СК-400 ДІУ/z1 від 11.03.2008 року, у розмірі 605300 грн., за кредитним договором № 47Ф-СК-400 ДІУ від 11.03.2008 року в розмірі заборгованості станом на 22.10.2013 року в сумі 619579,31 грн.; вжити заходів збереження предмету іпотеки на період до його реалізації шляхом встановлення [PERSON] заборони вчиняти будь які дії, спрямовані на передачу в користування, відчуження на користь третіх осіб, 3 кімнатної квартири загальною площею 75,3 кв.м., житловою площею 49,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.03.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк», перейменованого на ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено іпотечний договір № 47Ф-СК-400 ДІУ/z1, за умовами якого відповідачем передано позивачу в іпотеку майно для забезпечення виконання в повному обсязі зобовязань [PERSON] за договором про іпотечний кредит № 47Ф-СК-400 ДІУ від 11.03.2008 року. Починаючи з березня 2012 року відповідачем систематично не виконуються зобовязання по поверненню належних до сплати частин кредиту та відсотків за його використання, у звязку з чим станом на 22.10.2013 року виникла заборгованість у розмірі 619579,31 грн. Заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 16.02.2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» задоволені частково.\~В рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 47Ф-СК-400 ДІУ від 11.03.2008 року в розмірі 619579,31 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 47Ф-СК-400 ДІУ/z1 від 11.03.2008 року, укладеним\~ між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON], а саме 3-кімнатну квартиру зі всіма обєктами функціонально повязаними з цим нерухомим майном загальною площею 75,3 кв.м., житловою площею 49,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 16.11.1995 року № Н5-502, укладеного між [PERSON] та [PERSON], виданого Харківською товарною біржею від 16.11.1995 року за № Н5-502 та зареєстрованого в комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 23 листопада 1995 року за № 56285 шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку» за ціною, що визначена за згодою сторін в п.1.3 Іпотечного договору № 47Ф-СК-400 ДІУ/z1 від 11.03.2008 року, у розмірі 742700,00 грн. Стягнуто з [PERSON]\~ на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3\~441,00 грн. (три тисячі чотириста сорок одна гривня). В іншій частині позовних вимог відмовлено. Ухвалою суду від 11.08.2015 року скасоване вказане вище заочне рішення суду від 16.02.2015 року, справу призначено до розгляду в загальному порядку. Ухвалою суду від 16.11.2015 року замінено первісного відповідача [PERSON] по даній цивільній справі належним відповідачем [PERSON]. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, причину своєї неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений належно. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. 11.03.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого з 29.07.2010 року є ПАТ «ВТБ Банк», та [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит № 47Ф-СК-400 ДІУ, відповідно до якого банк зобовязався надати позичальнику грошові кошти в сумі 557000 грн., а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути кредит в зазначеній сумі, а також сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 12,5 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Кредит наданий строком погашення не пізніше 11.09.2038 року на поліпшення житлових умов. В забезпечення виконання зобовязань за зазначеним договором № 47Ф-СК-400 ДІУ від 11.03.2008 року між банком та [PERSON] укладений іпотечний договір № 47Ф-СК-400 ДІУ/z1 від 11.03.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 817. Згідно п.п.1.1 зазначеного договору іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобовязання, що випливає з договору про іпотечний кредит позичальника [PERSON] передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим договором, нерухоме майно житлового призначення, а саме 3 кімнату квартиру зі всіма обєктами функціонально повязаними з цим нерухомим майном загальною площею 75,3 кв.м., житловою площею 49,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу від 12.06.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 1366. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В порушення умов договору про іпотечний кредит № 47Ф-СК-400 ДІУ від 11.03.2008 року відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав в результаті чого станом на 22.10.2013 року має заборгованість у загальному розмірі 619579,31 грн., з яких: строкова заборгованість по кредиту 453336,26 грн., прострочена заборгованість по кредиту 34038,84 грн., прострочена заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом 108155,54 грн., прострочена заборгованість по комісії за користування кредитом 3779,91 грн., пеня нарахована за прострочену заборгованість за кредитом 4339,65 грн., пеня нарахована за прострочену заборгованість за процентами, комісією за обслуговування кредитом 14294,40 грн., 3 % річних та сума індексу інфляції, нараховані на прострочену заборгованість за кредитом за користування кредитом 362,92 грн., 3 % річних та сума індексу інфляції, нараховані за прострочену заборгованість за кредитом за користування кредитом 1271,79 грн. Відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обовязки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до стаття 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Статтею 33 зазначеного Закону передбачено у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Таким чином, враховуючи викладене суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», відмовляючи у задоволенні позовних вимог про вжиття заходів збереження предмету іпотеки на період до його реалізації шляхом встановлення [PERSON] заборони вчиняти будь які дії, спрямовані на передачу в користування, відчуження на користь третіх осіб, 3 кімнатної квартири загальною площею 75,3 кв.м., житловою площею 49,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], оскільки така заборона передбачена п.2.4.2 іпотечного договору № 47Ф-СК-400 ДІУ/z1 від 11.03.2008 року. Одночасно з відповідача [PERSON] у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 3\~441,00 грн.

Outcome: partial