Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» (далі ПАТ «ВіЕс Банк», банк, позивач), яке є правонаступником ПАТ «Фольксбанк», яке у свою чергу являється правонаступником ВАТ «Електрон Банк», звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] борг за кредитним договором KF 48660 від 22 квітня 2008 року на користь ПАТ «ВіЕс Банк» в розмірі 74674,70 дол. США, що на час предявлення позову еквівалентно 595 232,03грн., звернути стягнення на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON], [PERSON], а кошти одержані від реалізації спрямувати для погашення заборгованості за цим кредитним договором та стягнути солідарно з відповідачів судові витрати в розмірі 1 820,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 22 квітня 2008 року між відповідачем [PERSON] та ПАТ «ВіЕс Банк», який є правонаступником ПАТ «Фольксбанк», який у свою чергу являється правонаступником ВАТ «Електрон Банк», був укладений кредитний договір №KF 48660, згідно якого позивачем було надано відповідачу [PERSON] кредит в сумі 70 000,00 дол. США, строком користування не пізніше 22 квітня 2019 року із сплатою 12,5 % річних. В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №KF 48660 від 22 квітня 2008 року з [PERSON] було укладено договір поруки від 22 квітня 2008 року за №РО 93675, згідно з умовами якого, останній є поручителем по зобовязаннях відповідача [PERSON] Також, з метою виконання зобовязань за кредитним договором № KF 48660 від 22 квітня 2008 року між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] 22 квітня 2008 року, відповідно до якого в іпотеку було передано квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Банком було направлено відповідачам листи-вимоги, згідно яких банк повідомив про дострокове повернення кредиту у випадку непогашення простроченого боргу протягом 30 календарних днів. Проте, заборгованість за кредитним договором так і не була погашена. Відповідач своїх договірних зобовязань не виконав, а саме заборгував банку кошти у загальній сумі 74 674,70 дол. США, що еквівалентно 595 232,03 грн. (по курсу НБУ станом на 18.07.2011 року за 1 дол. США =7.9710грн.), з яких: 67 880,00 дол. США = 541 071,48 грн. заборгованість по кредиту; 6 794,70 дол. США = 54 160,55 грн. заборгованість по відсотках. В процесі розгляду справи позивачем було неодноразово уточнено позовні вимоги та з огляду на такі факти, згідно останніх уточнень просить постановити рішення про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] борг за кредитним договором №KF 48660 від 22 квітня 2008 року в розмірі 74 674,70 дол. США, що еквівалентно 595 232,03грн.; звернути стягнення на квартиру, загальною площею 67,6кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить відповідачам [PERSON] та [PERSON], шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах, в межах процедури виконавчого провадження, за ціною встановленого в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог за кредитним договором №KF 48660 від 22 квітня 2008 року в розмірі 74 674,70 дол. США, що еквівалентно 595 232,03 грн. та стягнути з відповідачів солідарно судові витрати 1820,00грн. В судовому засіданні, яке відбулося 29 січня 2015 року, представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, вказані у позовній заяві та уточненнях до неї, просила позов задовольнити. В останнє судове засідання, яке було призначено на 03 вересня 2015 року о 10.00 год, представник позивача не зявилася та подала до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги, просить суд розглядати справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання жодного разу не зявився, хоч про час і місце розгляд справи повідомлявся в установленому порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася та подала до суду письмове заперечення та заяву, в якій просить відмовити у задоволенні позову та розглядати справу у її відсутності. В останнє судове засідання, яке було призначено на 03 вересня 2015 року о 10.00 год., відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] не з'явилися, однак направили на адресу суду заяву, у якій просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог та слухати справу у їхній відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування судового засідання 18 вересня 2015 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 квітня 2008 року між відповідачем [PERSON] та ПАТ «ВіЕс Банк», який є правонаступником ПАТ «Фольксбанк», який у свою чергу являється правонаступником ВАТ «Електрон Банк», був укладений кредитний договір №KF 48660, згідно якого позивачем було надано відповідачу [PERSON] кредит в сумі 70 000,00 дол. США, строком користування не пізніше 22 квітня 2019 року із сплатою 12,5 % річних. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України врегульовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплачувати проценти. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін, передбачений договором. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №KF 48660 від 22 квітня 2008 року з [PERSON] було укладено договір поруки від 22 квітня 2008 року за №РО 93675, згідно з умовами якого останній є поручителем по зобовязаннях відповідача [PERSON] Відповідно до п.1.2 договору поруки - поручитель зобовязаний відповідати перед кредитором солідарно із боржником в повному обсязі за своєчасне виконання боржником його зобов»язань за кредитним договором. Також, з метою виконання зобовязань за кредитним договором № KF 48660 від 22 квітня 2008 року між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] 22 квітня 2008 року, відповідно до якого в іпотеку було передано квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], площею 67,6кв.м. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] постійно проживають у квартирі №2, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Хмільна, 29, своєї згоди на відчуження даного житла не висловлюють, оскільки іншого житла не мають. У відповідності до положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014р. за № 1304-VII, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами-резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. [PERSON] набирає чинності з дня його опублікування та втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості. Протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Суд, провівши аналіз зазначених правових норм, зясувавши обставини справи, зокрема, взявши до уваги той факт, що спірна квартира, яка перебуває в іпотеці, підпадає під дію вищезазначеного Закону України, оскільки її площа не перевищує 140 кв.м, відповідачі [PERSON] та [PERSON] постійно проживають у даній квартирі, своєї згоди на відчуження даного житла не висловлюють, а позивачем не надано доказів того, що у позичальника у власності знаходиться інше нерухоме житлове майно та беручи до уваги, що кредит є споживчим, наданий в іноземній валюті, а позикодавець є резидентом України, прийшов до висновку про одночасне вирішення питання про зупинення на час дії цього Закону виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, яким є квартира відповідачів. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] слід стягнути солідарно в користь публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» 1820,00грн. витрат по оплаті судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Outcome: approved