Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - позивач, ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON]) в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 12334,13 грн. за кредитним договором № K3E1RG27590009 від 06.08.2012 року та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 06.08.2012 року [PERSON] став клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк», та ідентифікувавшись і ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету-Заву про приєднання до Умв та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», отримав кредит у розмірі 4978,39 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Позивач умови договору виконує належним чином, а відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, у зв'язку із чим станом на 24.02.2015 року має перед позивачем заборгованість в розмірі 12 334,13 грн., з яких 4550,19 грн. - заборгованість за кредитом, 2,40 - заборгованість по процентам за користування кредитом, 893,10 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 5824,91 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи - 500,00 грн. - фіксована частина і 563,53 грн. - процентна складова. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.04.2015 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив на адресу суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд, згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що на підставі заяви [PERSON] від 06.08.2012 року останній був виданий строковий кредит у розмірі 4978,40 грн., строком на 12 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Таким чином на підставі заяви та відповідно до Умов та правил надання банківських послуг між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг, який складається із заяви, Умов та правил надання банківських послуг та тарифів. Як визначено у ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, позивач взяті на себе за договором № K3E1RG27590009 від 06.08.2012 року зобов'язання виконав належним чином - видав [PERSON] строковий кредит у розмірі 4978,40 грн., строком на 12 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте, відповідач в порушення умов договору вчасно заборгованість за кредитом та проценти за користування кредитом у визначений договором строк не сплачував. Станом на 24.02.2015 року має перед позивачем заборгованість в розмірі 12 334,13 грн., з яких 4550,19 грн. - заборгованість за кредитом, 2,40 - заборгованість по процентам за користування кредитом, 893,10 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 5824,91 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи - 500,00 грн. - фіксована частина і 563,53 грн. - процентна складова, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження сплати заборгованості [PERSON] не надала. За таких обставин, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором K3E1RG27590009 від 06.08.2012 року в розмірі 12 334,13 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 243,60 грн. у відшкодування понесених позивачем і документально підтверджених судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved