Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк) звернулось до суду з позовом, в якому просило: звільнити з під арештів, накладених 13.04.2011 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Полонського районного управління юстиції (далі відділ ДВС), на жилий будинок, розташований в [ADDRESS] В обґрунтування позову позивач зазначав, що 15.05.2008 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір, за яким позичальник отримав кредит в розмірі 142410,74 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між Банком та [PERSON] цього ж дня укладено договір іпотеки, за яким позивачу надано в іпотеку зазначений жилий будинок. 13.04.2011 року державним виконавцем відділу ДВС Огойком С.В. були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень, та також накладено арешти в інтересах стягувачів [PERSON], [PERSON] (відповідачів по справі) на жилий будинок, розташований в [ADDRESS] що на думку Банку є незаконним. В судовому засіданні представник Банку заявлений позов підтримав. Відповідачі [PERSON], [PERSON] на розгляд справи не з'явились, подали заяви в яких просили слухати справу без їхньої участі. Представник третьої особи відділу ДВС Демченко П. пояснив, що арешт на будинок накладено в інтересах стягувачів [PERSON], [PERSON] на підставі судових рішень. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, матеріали виконавчого провадження, суд вважає позов слід задовольнити. Встановлено, що 15.05.2008 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого позичальник отримав кредит в розмірі 142410,74 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором між Банком та [PERSON] також 15.05.2008 року укладено договір іпотеки, за яким позивачу надано в іпотеку жилий будинок, розташований в [ADDRESS] 13.04.2011 року державним виконавцем відділу ДВС Огойком С.В. були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень, та накладено арешти в інтересах стягувачів [PERSON], [PERSON] на вказаний жилий будинок. Відповідно до ч.1, 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Згідно до положень ч.6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Таким чином, оскільки згаданий жилий будинок 15.05.2008 року переданий в іпотеку Банку, тому у державного виконавця не було підстав 13.04.2011 року накладати на нього арешт в інтересах стягувачів, які не є заставодержателями.

Outcome: approved