Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 4495 грн. 16 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем було укладено договір відповідно до якого банк відкрив останньому кредитну лінію у межах якої надав кредит лімітом не більше 6000,00 грн. для проведення операцій із застосуванням картки, однак відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання у зв`язку з чим утворилась заборгованість, тому позивач змушений звернутись до суду. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін,\~на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову\~з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. 12 листопада 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (AT «Укрексімбанк») та [PERSON] укладено Договір про відкриття карткового рахунку № [NUMBER] (надалі за текстом - Договір). Відповідно умов до цього договору позичальнику було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] та випущено платіжну картку в якості засобу доступу до рахунку. Відповідно до п. п. 2.1, 2.3, 2.6 Договору, сторони домовилися про відкриття банком клієнту Кредитної лінії, у межах якої банк надає клієнту кредит з лімітом у розмірі не більше 6000,00 грн. з процентною ставкою 30 % річних, для проведення операцій із застосуванням картки, а клієнт зобов`язується повернути кредит банку та сплатити йому проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених Договором. Дія кредитної лінії припиняється 31.10.2017 року. Позивач зазначає, що відповідач з листопада 2016 року відповідач припинив сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати будь-які платежі по кредиту та до теперішнього часу заборгованість за договором не погашена. Згідно п. 7.2 Договору, у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом та/або процентів за користування кредитом, клієнт сплачує банку за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості до дня погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. 13 жовтня 2016 року позивач вручив відповідачу лист від 13.10.2016 року за вих. № 62-021/343, з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором. 13 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до Публічного акціонерного\~товариства «Державний\~експортно-імпортний\~банк» з заявою про добровільну сплату заборгованості щомісячно рівними частинами протягом трьох місяців. ПАТ «Укрексімбанк» неодноразово на адресу [PERSON] направив претензію про сплату заборгованості за кредитним договором. Проте, відповідачем до теперішнього часу заборгованість не погашена. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 03.06.2019 року, заборгованість [PERSON] перед банком складає 4495,16 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 1556,23 грн., заборгованості за процентами - 1194,31 грн., пені - 1744,62 грн. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця. Відповідно ч.2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі простроченняповернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами статті 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності з ч. 1\~ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Частиною 1 ст. 527 Цивільного кодексу України визначено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За змістом ч. 1\~ст. 530 Цивільного кодексу України,\~ якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1\~ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Положеннями ч. 1 ст. 549 цього Кодексу встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Розрахунком заборгованості за кредитним договором підтверджено факт порушення відповідачем умов кредитного договору та не виконання зобов`язань, що випливають з нього. Приймаючи до уваги порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором, позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved