Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі позивач, ПАТ «ВіЕйБі Банк», Банк) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації [PERSON], звернулось\~до суду з позовом до [PERSON] (далі-відповідач), в якому просило стягнути з останнього 16834,75 грн. заборгованості за кредитним договором, з яких: 2005,75 грн. прострочена до повернення сума кредиту; 766,78 грн. прострочені проценти за користування кредитом; 1037,75 грн. прострочена комісія за управління кредитом; 13024.47 пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 0,00 грн. штраф за несвоєчасне погашення кредиту. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач порушує умови договору банківського обслуговування №BLаЖГА00032943 від 10.05.2011 року (надалі кредитний договір), укладеного між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON], відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. з терміном повернення кредиту 10.05.2014 року. Внаслідок невиконання умов вказаного договору у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість у розмірі 16834,75 грн. В судове засідання позивач представника не направив, згідно письмового клопотання, просив розглядати справу без участі його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав письмову заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності, та зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме вважає завищеною суму нарахованої пені, яку просив суд зменшити. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] (на підтвердження чого в матеріалах справи містяться відповідні документи). Згідно ч. 3 ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. 10.05.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування №BLаЖГА00032943, відповідно до якого позивач надає відповідачу кредит в сумі 4000 чотири тисячі) грн. 00 коп. на поточні потреби з терміном повернення кредиту 10.05.2014 року, а відповідач зобов'язується погасити кредит, сплатити за його користування проценти в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Даний кредитний договір складається з двох частин: [PERSON] та ІІ.Загальної. [PERSON] частиною договору встановлено зокрема наступне: п.1 - сума кредиту становить 4000 грн.; п.2 - термін повернення кредиту 10 травня 2014 року; п. 3 - процентна ставка 15% річних; п.4 - комісія за управління кредитом 1,75% від суми кредиту; п. 8 - штраф, передбачений п.4.2 Загальної частини договору 25,00% від суми кредиту; п. 9 - пеня, передбачена п. 4.3 Загальної частини договору 0,50% . Так відповідно до п. 1.5 Загальної частини кредитного договору за користування кредитними коштами відповідач зобовязувався здійснювати плату у вигляді процентів, які нараховуються за процентною ставкою в розмірі 15 % річних. Відповідно до п. 1.6 Загальної частини кредитного договору за обслуговування кредиту відповідач зобовязувався здійснювати щомісячну плату у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75% від суми кредиту. Відповідно до п.2.4.2 Загальної частини кредитного договору проценти та комісію за управління кредитом відповідач зобов'язувався сплачувати щомісячно в день повернення частини кредиту відповідно до платежів, передбачених у Графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у додатку №1 до цього договору, який є його невідємною частиною (надалі-Графік). Пунктом 2.5 кредитного договору передбачено порядок виконання зобовязань відповідача перед позивачем. Зокрема відповідно до п.2.5.1 Загальної частини кредитного договору, щомісячний платіж, передбачений Графіком, складається із строкової частини кредиту та строкових процентів. Платежі є ануїтетними: регулярні рівні щомісячні платежі, що направляються на погашення кредиту, а саме, основного боргу і процентів, що розраховуються таким чином, що в кінці строку договору за умови належного виконання зобов'язання відповідачем заборгованість повністю погашається. Так, відповідно до п.2.5.2 Загальної частини кредитного договору, відповідач зобов'язувався не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк», вказаний в п.6 [PERSON] частини договору у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу згідно п.1.2 кредитного договору кредит в національній валюті в сумі 4000,00 грн. у формі відкличної не відновлювальної кредитної лінії. Станом на 18.08.2015 року відповідач належним чином не виконує зобовязання за кредитним договором, у результаті чого виникла заборгованість (згідно розрахунку позивача) за кредитом в сумі 2005,75 грн., прострочена заборгованість по процентам в сумі 766,78 грн. та прострочена комісія за управління кредитом в сумі 1037,75 грн., а всього 3810,28 грн. Окрім того, позивачем відповідачу була нарахована пеня за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 13024,47 грн., передбачена п. 4.3 Загальної частини кредитного договору. Так у випадку прострочення відповідачем сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за Графіком, Банк має право вимагати від відповідача додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань (а саме, неповернення чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управлінням кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені - 0,50% за методом «факт/360» (п. 9 [PERSON] частини Кредитного договору). Таким чином загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на 18.08.2015 року становить 16834,75 грн. (згідно розрахунку позивача), яка на даний час залишається непогашеною. Вирішуючи спір, суд виходить також з наступного. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов'язання або од\-ностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст.1049,1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 2005,75 грн. - простроченої до повернення суми кредиту; 766,78грн. - простроченої заборгованості по процентам; 1037,75 грн. - простроченої комісії за управління кредитом, а всього 3810,28 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо нарахованої позивачем пені у розмірі 13024,47 грн., яка відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України, є неустойкою, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, то з огляду на вимоги ч.3 ст.551 ЦК України, де зазначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені (неустойки) в даному випадку до розміру простроченої до повернення суми кредиту - 2005,75 грн. Таким чином, враховуючи наведене, сума заборгованості за договором, яка підлягає задоволенню становить 5816,03 грн., з яких: 2005,75 грн. прострочена до повернення сума кредиту; 766,78 грн. прострочені проценти за користування кредитом; 1037,75 грн. прострочена комісія за управління кредитом; 2005,75 пеня за несвоєчасне погашення кредиту. Щодо розподілу судових витрат суд керується наступним. Згідно до п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент подачі позову до суду) уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації у банку, від сплати судового збору звільняється. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, виходячи із розміру задоволених вимог, яка складає 5816,03 грн., з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі мінімальної ставки судового збору 243,60 грн.

Outcome: partial