Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 6 693,97 доларів США, що за курсом НБУ станом на 08.01.2015 року складає 105 430,03 грн. Позивач мотивує свої вимоги тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № К2Н0АК00144094 від 10 червня 2005 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 21 699,00 доларів США, на термін до 07.06.2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в строки встановленні даним кредитним договором. У зв'язку з порушенням умов кредитного договору відповідачем [PERSON] в частині порядку та строків повернення кредитних коштів станом на 08.01.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 11 245,18 Доларів США. З метою забезпечення зобов'язань позичальника по кредитному договору між банком та відповідачем [PERSON], 10 червня 2005 року був укладений договір поруки № К2Н0АК00144094, та договір поруки № К2Н0АК00144094 від 10 червня 2005 року укладений між банком та відповідачем [PERSON]. 26 лютого 2015 року позивачем на адреси відповідачів були направлені вимоги про погашення заборгованості, які в свою чергу були залишені без задоволення. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, заперечував проти позовних вимог в повному обсязі, просив відмовити в задоволенні позову та застосувати строки позовної давності. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надала письмову заяву з прохання слухати справу за її відсутності, заперечує проти позовних вимог в повному обсязі, просила відмовити в задоволенні позову та застосувати строки позовної давності. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № К2Н0АК00144094 від 10 червня 2005 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 21 699,00 доларів США, на термін до 07.06.2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в строки встановленні даним кредитним договором. У зв'язку з порушенням умов кредитного договору відповідачем [PERSON] в частині порядку та строків повернення кредитних коштів станом на 08.01.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 11 245,18 Доларів США. (а.с. 14-15) З метою забезпечення зобов'язань позичальника по кредитному договору між банком та відповідачем [PERSON], 10 червня 2005 року був укладений договір поруки № К2Н0АК00144094, та договір поруки № К2Н0АК00144094 від 10 червня 2005 року укладений між банком та відповідачем [PERSON].(а.с. 16,17). Одночасно, забезпеченням позичальником зобов'язань за даним договором виступає застава автомобіля марки «ОПЕЛЬ» д/н [NUMBER], 2004 року випуску.(а.с. 14) Згідно положень ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч.2 ст.615 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2010 року у справі № 2-5208/2010 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», [PERSON] про стягнення заборгованості, стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № К2Н0АК00144094 від 10 червня 2005 року у розмірі 36 182,12 грн., судовий збір у розмірі 361,82 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.; стягнуто з Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», [PERSON], на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 200 грн. та стягнуто з [PERSON] суму у розмірі 1 950,00 грн. за надання юридичних послуг та витрат пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, на момент звернення з даними позовом до суду набрало законної сили заочне рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27 грудня 2010 року, яке ухвалене в межах розгляду цивільної справи у справі №2-5208/2010, за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», [PERSON] про стягнення заборгованості, що свідчить про те, що спір між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №К2Н0АК00144094 від 10.06.2005 року, вирішено судом по суті та ухвалене рішення суду, яке на час звернення з цим позовом до суду набрало законної сили. Разом з тим, судом встановлено, що дане рішення перебуває на стадії виконання так як згідно акту прийому передачі автомобіля від 29.03.2009 року, [PERSON] передав автомобіль марки «ОПЕЛЬ» д/н [NUMBER], 2004 року випуску Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» на зберігання, який виступає забезпеченням позичальником зобов'язань за кредитним договором договором №К2Н0АК00144094 від 10.06.2005 року. В подальшому даний автомобіль було реалізовано відповідно до біржового договору купівлі продажу транспортного засобу № 30/В від 28.09.2009 року. 11 листопада 2011 року постановою Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Білець Т,М, відкрито виконавче провадження № 29795550 на підставі виконавчого листа № 2-5208/10 виданого 16 лютого 2011 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська. 23 червня 2014 року постановою Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Телявського А.М. повернуто виконавчий документ № 2-5208/10 виданий 16 лютого 2011 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська стягувану. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі поданих ними доказів. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: dismissed