Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, вказавши в заяві, що 26.05.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №BLаЖГА00037961, згідно якого відповідачем отримано у позивача кредит в розмірі 10 000,00 гривень на строк до 26.05.2014 року. За користування кредитом встановлено плату у розмірі 15,00 % річних. За обслуговування кредиту встановлено плату у розмірі 1,75 % від суми кредиту щомісяця. Порушуючи умови кредитного договору, відповідач прострочив сплату чергових платежів, в результаті чого станом на 29.05.2013 року заборгованість складає 28 258,27 грн., в тому числі: - сума боргу за кредитом - 9 092,18 грн., - відсотки за користування кредитом - 2 224,11 грн., - комісія за обслуговування кредиту - 3 500,00 грн., - пеня - 13 441,98 грн. В зв'язку з чим ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати, пов'язані зі зверненням до суду у розмірі 282,58 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, але до суду надав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Вимоги викладені в позовній заяві підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку, письмових заперечень суду щодо позову не надав. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 224 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.05.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №BLаЖГА00037961, згідно якого відповідачем отримано у позивача кредит в розмірі 10 000,00 гривень на строк до 26.05.2014 року. За користування кредитом встановлено плату у розмірі 15,00 % річних. За обслуговування кредиту встановлено плату у розмірі 1,75 % від суми кредиту щомісяця. У відповідності до умов п. 2.2 кредитного договору надання кредиту проводиться шляхом збільшення доступного залишку коштів на поточному рахунку. Згідно п. 2.5.1, п. 2.5.2 кредитного договору відповідач зобов'язався повертати кредит та проценти рівними ануїтетними платежами за графіком, що є невід'ємною частиною цього договору. Відповідно до умов договору у разі порушення виконання зобов'язань, відповідач зобов'язаний сплатити банку штрафні санкції, передбачені п.п. 4.2 - 4.3 кредитного договору. Починаючи з листопада 2011 року відповідач допустив прострочення сплати чергових платежів, в результаті чого станом на 29.05.2013 року виникла заборгованість по вищезазначеному кредитному договору, яка складає 28 258,27 грн., в тому числі: - сума боргу за кредитом - 9 092,18 грн., - відсотки за користування кредитом - 2 224,11 грн., - комісія за обслуговування кредиту - 3 500,00 грн., - пеня - 13 441,98 грн. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі ст.ст. 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, а позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що в разі якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. У відповідності до вищезазначеної норми ЦК України та п.п. 3.2.2. Кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником зобов`язань, передбачених умовами кредитного договору, позивач має право вимагати дострокового погашення кредиту та відсотків. В порядку досудового врегулювання спору позивачем було направлено на адресу відповідача лист претензію від 29 березня 2013 року за вих. №185/03 про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, однак дана вимога залишена без виконання. Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні та обґрунтовані, тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають відшкодуванню судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору. На підставі викладеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 28 258,27 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 282,58 гривень.

Outcome: approved