Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18 квітня 2007 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого ПАТ КБ «Приват Банк» було надано [PERSON] кредит в розмірі 7000.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22.80 % (відсотків) річних на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення норм закону та умов договору, відповідач [PERSON] зобов'язання за вищевказаним договором не виконала. В зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.03.2014 року має заборгованість в сумі 20897.57 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 6408.41 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 9031.54 грн.; комісії за користування кредитом в сумі 4224.40 грн., а також з штрафу (фіксована частина) в сумі 250.00 грн. та штрафу (відсоткова складова) в сумі 983.22 грн. Тому, просить суд, позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Стягнути з [PERSON] суму заборгованості за вищевказаним кредитним договором в розмірі 20897.57 грн., а також судові витрати, які були сплачені позивачем при подачі позову до суду, а саме судовий збір в розмірі 243.60 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, надала пояснення відповідно до викладених у позові. Представник відповідачки проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити у їх задоволенні, застосувати строки позовної давності. Свої заперечення обґрунтовує тим, що 18.04.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] було, шляхом оформлення заяви разом з «Умови та правила надання банківських послуг», «Правила користування платіжною карткою» та «Тарифи банку», укладено договір № б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 7000,00 грн. Згідно п. 6.9 «Умови та правила надання банківських послуг», клієнт зобов'язується погасити заборгованість на протязі 30 днів з моменту її виникнення. Згідно п. 9.4 «Умови та правила надання банківських послуг», в разі наявності перевищення платіжного ліміту по картці та непогашення його клієнтом на протязі 6 місяців, картка закривається, наступне поновлення дії картки можливе тільки після повного погашення заборгованості клієнтом. При цьому, з наявних матеріалів вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем виникла 26.05.2007 року, але позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості було подано до Дзержинського районного суду м. Харкова не раніше 02.05.2014 року тобто із пропуском строку позовної давності, про що свідчить дата складання вказаної позовної заяви. З викладеного вбачається, що, з урахуванням вимог ст.ст. 253, 254, 255, 261 ЦК України, перебіг строку позовної давності за вимогами ПАТ КБ «Приватбанк» по стягненню заборгованості з [PERSON] розпочався з 27.11.2007 року та останнім днем такого строку є 27.11.2010 року, що свідчить про пропуск позивачем строку для звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та представлені докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. 18.04.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] була оформлена заява, підписані Умови та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою, Тарифи банку, укладено договір № б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 7000,00 грн. Згідно п. 6.9 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язується погасити заборгованість на протязі 30 днів з моменту її виникнення. Згідно п. 9.4 Умови та правил надання банківських послуг, в разі наявності перевищення платіжного ліміту по картці та непогашення його клієнтом на протязі 6 місяців, картка закривається, наступне поновлення дії картки можливе тільки після повного погашення заборгованості клієнтом. Відповідно до ст.. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). (ст..258 ЦК України). Згідно зі ст.. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 19.03.14 року у справі № 6-14цс14, висловлена правова позиція, яка полягає в тому, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі, зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Враховуючи викладене, з урахуванням часу, коли вся заборгованість відповідачки була винесена позивачем на прострочену (серпень 2008 року), термін дії платіжної картки, а також того, що із вищезазначеними позовними вимогами позивач звернувся до суду тільки 22.05.14 року, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв'язку із спливом строків давності звернення до суду. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, судові витрати суд покладає на позивача.

Outcome: dismissed