Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» в особі Івано-Франківського регіонального відділення АТ «Брокбізнесбанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Представник позивача - провідний юрисконсульт Івано-Франківського регіонального відділення АТ «Брокбізнесбанк» Римарук Марта Ігорівна, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю із підстав наведених у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Із позовних вимог ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі Івано-Франківського регіонального відділення АТ «Брокбізнесбанк» вбачається, що відповідно до умов договору кредитної лінії №4203 від 09.04.2008 р. Івано-Франківська філія АТ «Брокбізнесбанк» надала для [PERSON] кредит у вигляді відкличної поновлювальної кредитної лінії в сумі 59600,00 дол. США, з остаточним терміном повернення не пізніше 08.04.2011 року на споживчі цілі. Додатковою угодою № 3 від 26.12.2011 року до договору кредитної лінії № 4203 від 09.04.2008 року, було продовжено термін повернення кредитних коштів не пізніше 08 квітня 2014 року. А також сторони погодили суму ліміту кредитування в сумі 421297,82 грн. Погашення основної суми кредиту боржник зобов'язався здійснювати згідно з графіком, який є невід'ємною частиною кредитного договору. Також, боржник зобов'язався проводити сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 20 % річних щомісяця, не пізніше 30/31 числа місяця, за який вони нараховані. Для забезпечення повернення кредиту позивачем прийнято договір поруки № 1 від 26.12.2011 року, поручителем за яким виступила [PERSON] та договір поруки № 2 від 26.12.2011 року, поручителем за яким виступила [PERSON], а також прийнято договір іпотеки №648 від 09.04.2008 року, за яким [PERSON] передала в іпотеку банку земельну ділянку, площею 20 000,00 кв.м., надана для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в с. Розтоки, участок Рабинець, Косівського району Івано-Франківської області. Відповідно до п.1.1 договору поруки №2 від 26.12.2011 року, поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобов'язань за договором кредитної лінії №4203 від 09.04.2008 року, та додатковими угодами до нього. Як діючими на момент укладення даного договору, так і тими, що виникнуть на його підставі в майбутньому. Пунктом 1.2 договору поруки зазначає, що поручителю відомі всі умови даного договору кредитної лінії. Відповідно до п.3.1 договору поруки, - поручитель відповідає за зобов'язаннями згідно з кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, штрафних санкцій, відшкодування збитків. Термін користування кредитом закінчився 08.04.2014 року, проте відповідачі не виконали взятих на себе зобов'язань щодо сплати тіла кредиту. З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідачів було надіслано претензійні листи з вимогою погасити суму заборгованості по тілу кредиту та нарахованих відсотках. Відповідачі залишили претензійні листи без відповіді, заборгованість повністю не погасили. Станом на 28.10.2014 року заборгованість по договору кредитної лінії №4203 від 09.04.2008 року складає 413 615,02 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 204 256,65грн.; заборгованість за нарахованими та простроченими відсотками - 0,00 грн.; заборгованість по неустойці (3% річних від простроченої суми грошового зобов'язання по кредиту згідно зі ст. 625 ЦК України в дол.. США) - 1,41 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 18,26 грн.; заборгованість по неустойці (3% річних від простроченої суми грошового зобов'язання по кредиту згідно зі ст. 625 ЦК України) - 9 784,19 грн.; заборгованість по індексі інфляції за весь час прострочення сплати заборгованості по кредиту - 35 106,05 грн.; заборгованість по неустойці (3% річних від простроченої суми грошового зобов'язання по відсотках, згідно зі ст. 625 ЦК України в дол.. США) - 118,79 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 1 538,38 грн.; заборгованість по неустойці (3% річних від простроченої суми грошового зобов'язання по відсотках, згідно зі ст. 625 ЦК України) - 67,57 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту дол. США - 7,28 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить - 94,28 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту - 55 556,52 грн.; пеня за прострочення сплати процентів дол. США - 683,97 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 8 857,71 грн.; пеня за прострочення сплати процентів - 344,91 грн.; заборгованість по неустойці в розмірі 5 % від суми фактичного залишку заборгованості за кредитом згідно з п.4.5 іпотечного договору дол. США - 5 940,00 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 76 925,61 грн.; заборгованість по неустойці в розмірі 5 % від суми фактичного залишку заборгованості за кредитом згідно з п.4.5 іпотечного договору - 21 064,89 грн. Загальна сума заборгованості по договору кредитної лінії №4203 від 09.04.2008 року складає 413 615,02 грн. Просили стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за договором кредитної лінії № 4203 від 09.04.2008 року в сумі 413615,02 грн. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що він згідний із основною сумою боргу. Просив задовольнити вимоги банку частково, стягнути з нього кредитну заборгованість в розмірі 184 256,65 грн. із підстав наведених у запереченні на позовну заяву (а.с.71-74), та зменшити розмір пені. Відповідачка - [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надала суду заперечення на позовну заяву (а.с.68-70), відповідно до якого просила відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з неї кредитної заборгованості, у зв'язку з припиненням поруки. Оскільки позивач звернувся до суду з даним позовом 02.12.2014 року, тобто більше як через сім місяців з часу настання строку виконання боржником основного зобов'язання і тому поруку припинено на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України. Заслухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд вважає, що у задоволенні позову до [PERSON] слід відмовити, а позовні вимоги до [PERSON] задовольнити частково. У відповідності до вимог ст.ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Із копії договору кредитної лінії № 4203 від 09 квітня 2008 року (а.с.5-7), що укладений між АТ «Брокбізнесбанк» і відповідачем у справі [PERSON], суд встановив, що Івано-Франківська філія АТ «Брокбізнесбанк» надала для [PERSON] кредит у вигляді відкличної поновлювальної кредитної лінії в сумі 59600,00 дол. США, з остаточним терміном повернення не пізніше 08.04.2011 року на споживчі цілі. Додатковою угодою № 3 від 26.12.2011 року до договору кредитної лінії № 4203 від 09.04.2008 року, було продовжено термін повернення кредитних коштів не пізніше 08 квітня 2014 року. А також сторони погодили суму ліміту кредитування в сумі 421297,82 грн. (а.с.10). Погашення основної суми кредиту боржник зобов'язався здійснювати згідно з графіком (а.с.10 - зворот), який є невід'ємною частиною кредитного договору. Також, боржник зобов'язався проводити сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 20 % річних щомісяця. Із змісту кредитного договору вбачається, що сторони погодили всі істотні його умови, як це передбачено ст. 207 ЦК України і це узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 638 ЦК України. Таким чином, після укладення додаткової угоди № 3 від 26.12.2011 року про отримання [PERSON] кредиту в сумі 421 297,82 грн., банком було здійснено погашення валютного кредиту і в подальшому між сторонами існували кредитні відносини в українській національній валюті. Виходячи з цього не підлягають задоволенню інші позовні вимоги позивача у вигляді стягнення штрафів та пені по валютному кредиту. Також не підлягає стягненню штраф в розмірі 5 % за відсутність договору страхування, оскільки ця санкція повністю застосовується до іпотекодавця. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк, а боржником є особа яка прострочила або не приступила до виконання зобов'язання. Ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальник зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитних договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. По тілу кредиту станом на 28.10.2014 року, залишок заборгованості по кредиту становить 204 256,65 грн. Однак, [PERSON] сплатив заборгованість по кредиту в сумі 20 000 грн., що підтверджується копією квитанції № 1 від 31.10.2014 року (а.с.75), тому на даний час заборгованість по тілу кредиту становить 184 256,65 грн. (а.с77-87). Також, в розділі 6 розрахунку відображено нарахування пені як неустойки на тіло кредиту за період з 06.01.2012 р. по 17.07.2014 р., яка становить 55 556,52 грн. Тобто, нарахування пені здійснено за два з половиною роки, що суперечить п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України щодо річного строку позовної давності до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу). Домовленості між кредитором та позичальником про збільшення позовної давності в кредитному договорі немає. Тому банк може стягувати пеню по тілу кредиту тільки за один рік перед зверненням до суду. За таких обставин, суд приходить до висновку, що до стягнення підлягає 184256,65 грн. по тілу кредиту та 55556,52 грн. пені. Разом із тим суд звертає увагу, що в силу вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні Косівської ЦРЛ із різними діагнозами (а.с.51), суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 1000,00 грн. Таким чином, підлягає стягненню заборгованість за договором кредитної лінії № 4203 від 09 квітня 2008 року, в сумі 185256,65 грн., що складається з 184256,65 грн. основного боргу та 1000 грн. пені. Для забезпечення повернення кредиту позивачем прийнято договір поруки № 2 від 26.12.2011 року, поручителем за яким виступила [PERSON] (а.с.19-20). Відповідно до п.1.1 договору поруки №2 від 26.12.2011 року, поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобов'язань за договором кредитної лінії №4203 від 09.04.2008 року, та додатковими угодами до нього. Як діючими на момент укладення даного договору, так і тими, що виникнуть на його підставі в майбутньому. Пунктом 1.2 договору поруки зазначає, що поручителю відомі всі умови даного договору кредитної лінії. Відповідно до п.3.1 договору поруки, поручитель відповідає за зобов'язаннями згідно з кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, штрафних санкцій, відшкодування збитків. Згідно з ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно з ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Як вбачається із матеріалів справи (а.с.30, 31, 32, 33, 34) позивач надсилав [PERSON] претензійні листи від 16.03.2012 р., 11.04.2013 р., 15.05.2013 р., 05.06.2013 р., 04.04.2014 р., з вимогою погасити суму заборгованості по тілу кредиту та нарахованих відсотках. Тобто право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржником [PERSON] щодо повернення кредиту виникло починаючи з 04.04.2014 року протягом наступних 6 місяців. Встановлено, що за захистом свого порушеного права ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі Івано-Франківського регіонального відділення АТ «Брокбізнесбанк» звернувся 02.12.2014 року. Вищенаведеними обставинами повністю спростовуються доводи представника позивача, що строк дії поруки не припинився, оскільки після направлення [PERSON] 04.04.2014 року відповідної вимоги про повне дострокове погашення кредиту, ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі Івано-Франківського регіонального відділення АТ «Брокбізнесбанк» в шестимісячний строк не звернувся до суду з даним позовом. Відтак, суд приходить до висновку про припинення поруки. А отже, підстав для задоволення позову до [PERSON] про стягнення заборгованості не вбачається. Тому позов у цій частині не підлягає задоволенню, і слід відмовити у задоволенні позову до [PERSON]. Окрім цього, суд вважає за необхідне, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягнути з [PERSON] в дохід держави судовий збір у розмірі 1852,57. На підставі ст.ст. 258, 525, 526, 549-554, 1046-1050, 1054-1057 ЦК України,

Outcome: partial