Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь з урахуванням уточненої позовної заяви заборгованість за кредитним договором в сумі 27770,22 грн та судові\~витрати по\~справі.\~Позов мотивовано\~тим,\~що згідно\~Генеральної угоди\~про реструктуризацію\~заборгованості та\~приєднання до\~Умов та\~правил надання\~продукту кредитних\~карт від\~19.11.2013\~року відповідачу\~було надано\~кредит у\~розмірі 7995,60 грн у\~вигляді встановленого\~кредитного ліміту\~на картковий\~рахунок зі\~сплатою 18%\~річних на\~суму залишку\~заборгованості за\~кредитом.\~У зв`язку\~з порушеннями\~зобов`язань за\~кредитним договором\~та з\~урахуванням внесених\~коштів на\~погашення заборгованості,\~станом на 11\~березня 2018\~року заборгованість за кредитним договором склала 27770,22 грн, з якої 7625,27 грн заборгованість за тілом кредиту, 5565,04 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 12505,82 грн заборгованість за пенею та комісією, 2073,79 грн штраф відповідно до п 2.2 Генеральної угоди. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі, просив винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином , причину своєї неявки суду не повідомив . За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали приходить до такого. 19.11.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Згідно п.2.1 вказаної Генеральної угоди відповідачу надано кредит в розмірі 7995,60 грн. на строк з 19.11.2013 року по 30.11.2015 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку зі сплатою 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячний платіж встановлено в розмірі 400,1 грн. (а.с.6). Фактично відповідачка отримала грошові кошти у сумі 7995,60 грн. Позивач вважає, що станом на 11\~березня 2018\~року заборгованість за кредитним договором склала 27770,22 грн, з якої 7625,27 грн заборгованість за тілом кредиту, 5565,04 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 12505,82 грн заборгованість за пенею та комісією, 2073,79 грн штраф відповідно до п 2.2 Генеральної угоди. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 ЦК України, встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частинами першою, другою статті 207\~ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 634\~ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови договорів приєднання розробляються банком то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Викладене приводить до висновку , що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Статтею 1056-1\~ЦК України встановлено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Частиною 1 статті 1048\~ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України, встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, відсутність у Генеральній угоді домовленості щодо оплати пені, надані банком витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому згідно з частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані\~ПАТ КБ «ПриватБанк» Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку\~з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил,\~чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в Генеральній угоді від 19.11.2013 року, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Викладене приводить суд до висновку про те, що у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634\~ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим ПАТ КБ «ПриватБанк» у період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом. Без наявності доказів про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, відсутність у Генеральній угоді домовленості сторін про пені за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком з Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Частиною 6 статті 81\~ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, що містяться у матеріалах цієї справи, не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 19.11.2013 року шляхом підписання Генеральної угоди. Викладене приводить суд до висновку, що при укладенні договору з відповідачем банк не дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження з споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь банку заборгованості по комісії за користування кредитом у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача щодо їх сплати. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не може вважатися у цій справі складовою частиною спірного кредитного договору. Фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ПАТ КБ «Приватбанк» не повернуті. Частиною 2 статті 530\~ЦК України встановлено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Викладене приводить суд до висновку про те, що ПАТ КБ «Приватбанк» має право на стягнення з відповідача 7625,27 грн заборгованість за тілом кредиту, 5565,04 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2073,79 грн штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. У відповідності до ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial