Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 90189,68 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 25 березня 2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] відповідач отримала кредит у розмірі 46699,62 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % річних, на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору та положень ЦПК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи без його участі та підтримав позовні вимоги в повному обсязі, та не заперечував проти постановлення заочного рішення по справі. (а.с. 36). Відповідач, яка належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, з невідомих суду причин, надала заяву від 18 липня 2016 року в якій просила суд застосувати позовну давність до правовідносин. (а.с. 53-55,65). Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 25 березня 2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] відповідач отримала кредит у розмірі 46699,62 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % річних, на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с. 6-30). Однак відповідач належним чином свої обов'язки не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість по поверненню кредиту за договором у розмірі 90189,68 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 42797,61 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 22001,67 грн., заборгованість за пенею та комісією 25390,40 грн. (а.с. 4). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В порушення вказаних вимог відповідач не виконав умови кредитного договору, гроші не повернув, а тому повинен повернути заборгованість. Застосування позовної давності в даному випадку не можливе так як, останній платіж відповідачем був проведений 26 червня 2013 року, а позов до суду поданий 13 квітня 2016 року, тобто без пропуску такого строку встановленого ст. 257 ЦПК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.c. 1).

Outcome: approved