Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Акцент-Банк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 45261,13 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 11.05.2012 року між ПАТ Акцент-Банк та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого остання отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.2.3., п 2.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.12.6 «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідач взяв на себе зобовязання по поверненню кредиту, сплаті процентів. Однак позичальник [PERSON] умови договору не виконує, порушує договірні зобовязання, в звязку з чим виникла заборгованість станом на 22.12.2015 року в загальній сумі 45261,13 грн. і банк змушений звернутися в суд з позовом про стягнення суми заборгованості в судовому порядку з відповідача, а також судових витрат по справі. Представник позивача в судове засідання подав письмову заяву, в якій позовні вимоги пітримав в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві, просить позов задоволити, а справу розглянути по суті в його відсутність і не заперечує проти заочного розгляду справи у випадку неявки в суд відповідача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов визнав частково, суду пояснив, що дійсно отримав кредитну карту в Акцент-банку, на якій спочатку був встановлений ліміт 7000 грн., а в подальшому ліміт банком збільшений до 13000 грн. Платіжною карткою він користувався для здійснення розрахунків, і погашення по ній намагався здійснювати у визначені договором терміни. Однак в силу несприятливих обставин матеріального плану, відсутністю регулярного заробітку і різкого зниження його доходу, він не взмозі був погашати заборгованість за кредитом. Згідний із наявною заборгованістю по тілу кредиту, однак просить зменшити суму нарахованих відсотків, яку вважає надто високою, а також інших комісійних витрат. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору № б/н, укладеного 11.05.2012 року між ВАТ А-Банк (на даний час ПАТ «Акцент-Банк») та [PERSON], останньому було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 7000 грн. на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на суму залишку заборгованості. Зазначений договір складається із заяви позичальника та Умов надання банківських послуг. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, процентами, комісією, а також інших витрат згідно Умов. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.2.3., п 2.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг. У відповідності до умов укладеного договору [PERSON] зобовязаний щомісячно в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитом, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачуючи всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією, яка нарахована за попередній звітній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитом. Кошти Кредитної лінії та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що придбаваються держателем у субєктів господарювання, та зняття готівки, виконання своїх зобовязань перед банком за цим договором, та вчинення інших операцій, які не заборонені діючим законодавством України. Банк зобов'язання за вказаним вище кредитним договором перед відповідачем виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу картку з кредитними коштами, що підтверджується підписом відповідача в заяві та договорі. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, а саме не здійснює погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 22.12.2015 року становить загалом 45261,13 грн., з яких: - по тілу кредиту 13049,72 грн., - заборгованість по відсотках за користування кредитом 28079,93 грн., - заборгованість за пенею та комісією 1500,00 грн., - штраф (фіксована частина) 500,00 грн., - штраф (процентна складова) 2131,48 грн. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно п. 6.6. Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов»язань за договором, на вимогу банку виконати зобов»язання з повернення кредиту у тому числі простроченого кредиту та Овердрафу, оплати винагороди банку. Відповідно п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов»язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526,1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Стосовно заявлених вимог про стягнення заборгованості за пенею та комісією (1500,00 грн), штрафу (фіксована частина - 500 грн) та штрафу (процентна складова 2131,48 грн.) суд звертає увагу на наступне. Відповідно до частини 1,3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина 3 статті 551 ЦК України). Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в пункті 27 Постанови № 5 від 30 березня 2012 року, положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання). В судовому засіданні відповідач просив зменшити розмір нарахованих відсотків, пені та штрафних санкцій, оскільки через відсутність роботи та заробітку перебуває у скрутному матеріальному становищі. Як зазначив Верховний Суд України в узагальненні «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин», «зазначене положення закону є правом, а не обовязком суду, однак, якщо наявні такі обставини, то вони мають ураховуватися судом у разі, якщо на це посилається боржник і просить зменшити розмір неустойки». Однак, враховуючи вищевикладене, а також того, що суд не наділений правом зменшувати нараховану заборгованість по процентам за користування кредитом, які по своїй суті мають іншу правову природу, аніж неустойка, і враховуючи суму заборгованості за тілом кредиту, нарахованими процентами за користування кредитом (13049,72 грн.+28079,93 грн.) та суму заборгованості за пенею та комісією (1500 грн.), суд не вбачає підстав для зменшення суми пені та комісії. Будь-яких доказів на підтвердження належного виконання взятого на себе зобовязання чи на спростування позовних вимог відповідач суду не представив. Тому суд, оцінюючи всі докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути судові витрати по справі згідно поданих квитанцій. На підставі наведеного ст.ст.514, 516, 526, 530, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved