Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що між сторонами 23.07.2007 року був укладений кредитний договір № DN81AR03110038. Згідно договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 54248,49грн. на термін до 22.07.2014 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору, у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач, в порушення умов кредитного договору, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами, що підтверджується розрахунком заборгованості. Отже, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав та станом на 03.04.2015 року має заборгованість у загальному розмірі 367772,14грн., яка складається з: 47789,00грн.-заборгованість за кредитом, 82326,55грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом, 16076,53грн.-заборгованість по комісії за користування кредитом, 221580,06грн.-пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В зв»язку з тим, що заборгованість відповідачем не погашена у добровільному порядку, просять суд стягнути з відповідача [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 367772,14грн., а також понесені судові витрати у виді оплати судового збору за подання позовної заяви до суду у розмірі 3654,00грн.. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Суду надана заява про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Про день та час розгляду справи відповідач [PERSON] був повідомлений своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку, в зв»язку з чим, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечував у наданій суду письмовій заяві. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтву про державну реєстрацію юридичної особи, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» зареєстровано виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 19.03.1992 року та у зв'язку зі зміною найменування юридичної особи проведена заміна свідоцтва про державну реєстрацію 17.07.2009 року/а.с.13-зворот/. ПАТ КБ «ПриватБанк» включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, що підтверджується довідкою [NUMBER] з ЄДРПОУ/а.с.11/. З Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк»(нова редакція) вбачається, що публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов'язань закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»/а.с.14/. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до кредитного договору DN81AR03110038 від 23.07.2007 року встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір, відповідно до умов якого сторонами були прийняті на себе взаємні зобов'язання, а саме: банк надав відповідачеві кредит у розмірі 54248,49грн., а відповідач зобов'язався провести погашення кредиту в порядку, сумах та строки, передбачені договором. Кредитні кошти видані на строк по 22.07.2014 року включно/а.с.6-8/. Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Закону сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, як зазначено у ст. 628 ЦК України становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов»язковим для виконання сторонами, що передбачено ст. 629 ЦК України. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Судом встановлено, що 23.07.2007 року між сторонами саме в письмовій формі був укладений кредитний договір DN81AR03110038, який підписаний уповноваженої особою позивача та відповідачем [PERSON]. Таким чином, на підставі наданих письмових доказів судом встановлено, що між сторонами був укладений договір, відповідно до умов якого, сторонами були прийняті на себе взаємні права та обов»язки. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до п.4.1 кредитного договору, укладеного між сторонами, при порушенні позичальником будь-якого з зобов'язань, передбачених п.п.2.2.2., 2.2.3., 7.5 даного договору, банк має право нараховувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менш 1 грн. за кожен день прострочення. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за договором укладеним з відповідачем [PERSON] станом на 03.04.2015 року становить 367772,14грн., яка складається з наступного: 47789,00грн.-заборгованість за кредитом, 82326,55грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом, 16076,53грн.-заборгованість по комісії за користування кредитом, 221580,06грн.-пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором/а.с.3-5/. Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов»язання, внаслідок чого утворилась заборгованість і у позивача виникло право вимагати її повернення. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, не скористався своїми процесуальним правом сторони в процесі і не надав суду жодного з доказів, якщо у нього такі малися, що спростовують доводи позивача. Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що відповідач в порушення умов договору кредит не повернув, а тому позовні вимоги про стягнення виниклої заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні , на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 3654,00грн. сплачена при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved