Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 30 вересня 2016 року на загальну суму 24\~113 грн. 23 коп., з яких 2\~637 грн. 95 коп. заборгованість за кредитом, 17\~150 грн. 84 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2\~700 грн. 00 коп. заборгованість за пенею, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1\~124 грн. 44 коп. штраф (процентна складова), мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 16 березня 2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 3\~000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, однак порушив умови договору та норми закону, які регулюють дані відносини, і має погасити заборгованість. Представник позивача в судове засідання не зявився, в клопотанні просив розглядати справу без його участі, зазначив, що всі необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку позивача відсутні. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України, вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Суд встановив, що 16 березня 2013 року між ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В подальшому процентна ставка зросла і становила: з 01 вересня 2014 року 34,8 відсотків, з 01 квітня 2015 року 43,2 відсотків. В звязку з неналежним виконанням боржником договірних зобовязань, станом на 30 вересня 2016 року за кредитним договором від 16 березня 2013 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 2\~637,95 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 17\~150,84 грн., заборгованість за пенею в розмірі 2\~700,00 грн. Договір передбачає відповідальність сторін у випадку невиконання його умов. Наявність угоди між сторонами підтверджується заявою позичальника, умовами та правилами надання банківських послуг, а сума заборгованості її розрахунком станом на 30 вересня 2016 року . Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, що передбачено ч.1 ст. 625 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення боржником зобовязання він, відповідно до ст. 549, 1050 ЦК України, зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Разом із тим, встановлено, що банком у розрахунку заборгованості відповідачу [PERSON] за зазначеним договором одночасно нарахована пеня і штрафи, що відповідно до ст. 549 ЦК України є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України. Оскільки за порушення строків виконання грошового зобовязання за кредитним договором даним рішенням стягується пеня, як вид цивільно-правової відповідальності, то в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів слід відмовити. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 2\~637,71 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 17\~150,84 грн., заборгованість за пенею в розмірі 2\~700,00 грн., а також сума судового збору, сплаченого при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial