Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» звернулося до Мукачівського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості за договором кредиту. Свої вимоги мотивує тим, що 14 березня 2008 року між ПАТ «Фольксбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № KF 47806, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 16000 доларів США з кінцевим терміном повернення до 13.03.2023 року. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № KF 47806 від 14.03.2008 року були укладені договори поруки, зокрема з [PERSON], [PERSON] та з [PERSON]. Згідно з умовами цих договорів поручителі відповідають по зобов'язаннях відповідача [PERSON] 16.10.2014 року відповідачу та поручителям надсилались повідомлення-вимоги про виконання взятих зобов'язань за кредитним договором та договорами поруки. Позичальник і поручителі своїх договірних зобов'язань не виконали, а саме заборгували позивачу кошти на загальну суму 10900,83 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 163177,46 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечила проти їх задоволення. Пояснила, що вона не відмовляється повертати отримані кредитні кошти, але в зв'язку з важким матеріальним станом не може цього зробити. Вона і на даний час продовжує погашати заборгованість, але в межах можливого. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 14 березня 2008 року між ПАТ «ВіЕс Банк» (правонаступник ВАТ Електрон Банк) та [PERSON] було укладено кредитний договір № KF 47806. Згідно даного договору відповідач [PERSON] отримала кредит в сумі 16000,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 13.03.2023 року. Факт отримання [PERSON] коштів підтверджується заявою на видачу готівки №1449_61 від 14.03.2008 року. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або і фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Окрім цього, згідно з ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, при цьому розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтею 536 Цивільного кодексу передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржик зобов'язаний сплачувати проценти, при цьому розмір процентів за користування чужими грошовими коштаї встановлюється договором. Відповідно до ст.612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Окрім цього, відповідно до умов Кредитного договору №KF 47806, а саме п.5.2.1 «Позичальник» зобов'язаний: повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, а також можливі пеню та штафні санкції, незалежно від строку зобов'язання у разі утворення в Позичальника простроченої заборгованості за кредитом або процентами і невиконання Позичальником графіку погашення кредиту. Також згідно п.5.3.1. Кредитного договору, Банк має право у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором списати з рахунків Позичальника суми боргу на підставі наказу на примусову сплату боргового зобов'язання, звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договром, вимагати виконання зобов'язань за кредитним договором від поручителів. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №KF 47806 від 14.03.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки, згідно з умовами якого [PERSON]. являється поручителем по зобов'язаннях відповідача [PERSON] Згідно п.2 ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та інших витрат. Межі відповідальності поручителя передбачені також в п. 2.2. укладеного з відповідачем [PERSON] договором поруки від 14.03.2008 року. Окрім цього, в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №KF 47806 від 14.03.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №KF 47806/S-3 від 11.04.2014 року та з відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки KF 47806 /S-4 від 11.04.2014 року. 16.10.2014 року відповідачу [PERSON] та поручителям [PERSON], [PERSON], [PERSON] було направлено лист -вимога про дострокове повернення кредиту, однак відповідачі у визначений час боргові зобов'язання по кредитному договору не виконали. Заборгованість відповідачів перед банком становить 10900,83 доларів США , що згідно курсу НБУ становить 163177,46 грн. з яких: 10710,79 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 160332,70 грн., - заборгованість по кредиту, 189,16 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 2831,59 грн.- заборгованість по відсоткам. Пеня станом на 01.12.2014 року становить 0,88 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 13,17 грн. Згідно п. 6.2 та 6.3 Кредитного договору за несвоєчасне (неналежне) повернення кредиту або його частини, процентів за користування кредитом Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, обрахованої від суми боргу за кожен день прострочення виконання. Згідно матеріалів справи, вбачається що відповідачі порушили взяті зобов'язання за кредитним договором та договорами поруки, у добровільному порядку не врегулювали порушення, таким чином позовні вимоги ПАТ «ВіЕс Банк» про стягнення заборгованості підлягають до задоволення. Згідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Правовідносини, що виникли випливають з договірних зобов'язань та регулюються цивільним законодавством України. На підставі наведеного та

Outcome: approved