Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до суду із названим позовом, в якому просить в рахунок погашення заборгованості за кредитно-заставним договором № АВZ9AN23464574 від 01.04.2008 року в сумі 305879,54 гривень вилучити у відповідача та передати в заклад позивачу предмет застави, а саме автомобіль CHERRY AMULET, модель: А 15 рік випуску 2008, тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], а також комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт), звернути стягнення на вказаний автомобіль шляхом його продажу з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з наданням публічному акціонерному товариству «АКЦЕНТ-БАНК» всіх повноважень для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України. Позовні вимоги мотивує тим, що 01.04.2008 року між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 62161,10 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,96% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 31.03.2015 року. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитно-заставним договором відповідач надав у заставу автомобіль CHERRY AMULET, модель: А 15 рік випуску 2008 державний номерний знак [NUMBER]. Позивач виконав свої зобов»язання за договором, проте відповідач належним чином не виконує умови договору, в зв»язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 22.08.2014 року становить 305879,54 грн. Крім того, просить стягнути із відповідача судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву, в якій справу просить розглядати без участі представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в письмовому поясненні на заперечення відповідача просить суд відмовити відповідачу у задоволенні її вимог щодо застосування строку позовної давності, посилаючись на викладені у ньому обґрунтування. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В наданому письмовому запереченні просить застосувати наслідки спливу позовної давності і в задоволенні позовних вимог відмовити. ( а.с.-60-62) Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Так, судом встановлено, що 01.04.2008 року між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір № АВZ9AN23464574, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 62161,10 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,96 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 31.03.2015 року. Пунктом 8.1. договору зазначено, що предметом застави є автомобіль, власником якого є відповідач. [PERSON] на праві власності належить автомобіль CHERRY AMULET, модель: А 15 рік випуску 2008, тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. ( а.с.-10-14) Відповідно до розрахунку заборгованості за вказаним кредитно-заставним договором відповідач станом на 22.08.2014 року має заборгованість перед банком у розмірі 305879,54 грн., яка складається з наступного: 63311,50 грн. - заборгованість за кредитом; 42826,30 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 6740,47 грн.; 178197,48 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 14553,79 грн. - штраф (процентна складова) ( а.с.-5-7) Відповідно до п.п.12.2.1 та 12.2.2 кредитно-заставної угоди між сторонами, в разі настання події дефолту банк надає позичальнику письмове повідомлення про зазначену подію та реєструє в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет застави. Позичальник зобов»язаний усунути подію дефолту негайно або передати предмет застави у володіння банку за актом прийому -передачі. ( а.с.-16) Із матеріалів справи вбачається, що банк 23.07.2014 року направляв відповідачу лист, в якому повідомляв про порушення нею зобов»язань за договором та наслідки такого порушення. ( а.с.-8) Проте, [PERSON] не усунула зазначені порушення та не передала у володіння банку автомобіль, а тому вимога банку про вилучення у неї транспортного засобу є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Так, згідно ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення позичальником зобов»язань за кредитним договором або за договором застави, заставодавець зобов»язаний передати предмет застави заставодержателю в заклад. Відповідно до ст.19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов»язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. ( ч.1 ст. 20 ЗУ «Про заставу») Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом, або договором застави. ( ч.6 ст. 20 ЗУ «Про заставу») Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов»язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом ( право застави). Згідно з ч.3 ст. 576 ЦК України права заставодержателя (право застави) на річ, яка є предметом застави, поширюється на її приналежності, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до п. 17.9 кредитно-заставного договору передбачено, що предмет застави належить клієнту на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Предмет застави передається в заставу разом із його приналежностями згідно технічної документації.( а.с.10-14). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги банку про вилучення у відповідача комплекту ключів та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, є безпідставними, оскільки, як ключі, так і свідоцтво про реєстрацію, є складовими частинами автомобіля, без яких його експлуатація чи транспортування є неможливими, а тому вимога про вилучення у відповідача автомобіля фактично передбачає і вилучення ключів та свідоцтва про реєстрацію, які не є самостійними предметами застави, а є складовими частинами автомобіля. Відповідно до ст.589 ЦК України в разі невиконання зобов»язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов»язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна , а також вимог, понесених у зв»язку із пред»явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов»язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.591 ЦК України початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави. Згідно із ч.2, ч.3 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються : 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передач його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст. 26 цього Закону. Відповідно до ч.2 ст.28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов»язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов»язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад) Аналогічна умова міститься в договорі застави. Відповідно до ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» законодавець визначив судове звернення стягнення на предмет застави та досудове врегулювання спору відповідно до вимог ст. 26 цього Закону, за якою одним із способів позасудового звернення стягнення є продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Посилання відповідача на те, що позов не підлягає задоволенню в зв»язку із закінченням строків позовної давност,і вказуючи на те, що відповідно ПАТ «ПриватБанк» направив їй повідомлення від 01.04.2011 року № 30.1.0.0/2, а тому ПАТ «ПриватБанк» відповідно до ст.1050 ЦК України реалізував своє право дострокової вимоги та визначив новий строк виконання зобов»язання 05.05.2011 року , суд не приймає до уваги, поскільки позовні вимоги заявлені ПАТ «АЦЕНТ-БАНК», яким 23.07.2014 року було направлено на адресу відповідача повідомлення про дострокове погашення заборгованості, копія якого є в матеріалах справи, тоді як відповідач посилається на повідомлення ПАТ КБ «ПриватБанк» від 01.04.2011 року . Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що строк позовної давності позивачем не пропущено, а тому заява відповідача про застосування строків позовної давності є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України доказів щодо вилучення автомобіля та передачі його в заклад банку відповідачем суду не надано. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 3058 ( три тисячі п»ятдесят вісім) гривень судових витрат.

Outcome: partial