Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до суду із названим позовом, в якому позивач 31.07.2017 року змінив предмет позову та збільшив позовні вимоги і просив стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за Договором відновлювальної кредитної лінії від 03.09.2008 року № 354 в розмірі 280 477,02 грн. ( двісті вісімдесят тисяч чотириста сімдесят сім грн. 02 коп.), звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 03.09.2008 року № 60, а саме на: земельну ділянку (кадастровий номер № [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS] загальною площею 0,1000 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що належить [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі рішення виконавчого комітету Тетіївської міської ради від 24.06.1997 року № 43; житловий будинок, загальною площею 89,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності від 23.12.1985 року б/н, виданого Тетіївською міською радою та зареєстрованим в реєстрі за № 3444. Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки, а саме: земельної ділянки (кадастровий номер № [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS] загальною площею 0,1000 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та житлового будинку, загальною площею 89,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] шляхом проведення прилюдних торгів під час проведення виконавчих дій відповідним відділом державної виконавчої служби в рамках виконавчого провадження за початковою ціною продажу визначеною у розмірі 383 340,00 (триста вісімдесят три тисячі триста сорок грн.) 00 коп. За рахунок коштів, отриманих від реалізації у встановленому порядку предмета іпотеки задовольнити вимогу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» МФО 322669, код ЄДРПОУ 09322277 по погашенню заборгованості за Договором відновлювальної кредитної лінії від 03.09.2008 року № 354, яка станом на 01.08.2017 року становить 280 477,02 грн. (двісті вісімдесят тисяч чотириста сімдесят сім грн. 02 коп.) А також стягнути з відповідачів судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4207, 16 гривень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, заяві про зміну предмету позову та збільшенні позовних вимог та відповіді на відзив та заперечення на висновок експерта. (Т.1 а.с.-2-11, а.с.245-248, Т.2 а.с.-112-114) Представник відповідачів позовних вимог не визнав, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов. (Т.2 а.с.-101-104) Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Так, судом встановлено, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіально відокремленого без балансового відділення № 10026/0538 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (далі позивач) та фізичною особою [PERSON] (далі відповідач 2) було укладено договір відновлювальної кредитної лінії від 03.09.2008 року № 354 (далі договір) із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20% річних, відповідно до якого банк надав відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 200 000 (двісті тисяч) гривень, а остання зобов?язувалася належним чином використати і повернути у передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах і у строки, визначені цим договором. Згідно з п. 1.2 розділу 1 договору сторони погодили, що кредит надавався на споживчі цілі у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами). За змістом п.1.5 розділу 1 договору кредит надавався відповідачу 2 на 120 (сто двадцять) місяців з терміном остаточного погашення (повернення) кредиту не пізніше 03 вересня 2018 року. Відповідно до п.1.9.1 п. 1.9. розділу 1 договору визначено, що проценти нараховуються банком щомісячно на рахунок, відкритий в філії банку на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. П.1.9.2 п. 1.9. розділу 1 договору визначено, що при розрахунку процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день користування кредитом.(Т.1 а.с.-12) З метою забезпечення виконання умов кредитного договору від 03.09.2008 року № 354 між банком та майновим поручителем, а саме: [PERSON] (далі відповідач1) 03.09.2008 року був укладений іпотечний договір № 60, посвідчений приватним нотаріусом Тетіївського районного нотаріального округу Київської області Бурлаченко К.Ф. та зареєстрованим в реєстрі за № 2349. Предметом іпотеки за іпотечним договором за домовленістю між банком та відповідачем 2 було визначено нерухоме майно: земельну ділянку (кадастровий номер № [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS] загальною площею 0,1000 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що належить [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі рішення виконавчого комітету Тетіївської міської ради від 24.06.1997 року № 43; житловий будинок, загальною площею 89,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності від 23.12.1985 року б/н, виданого Тетіївською міською радою та зареєстрованим в реєстрі за № 34. (Т.1 а.с.-13-15) Відповідно до положень кредитного договору банк виконав взяті на себе зобов?язання щодо надання позичальнику коштів у вищевказаному розмірі, тоді як позичальник [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов?язання, внаслідок чого у позичальника перед банком утворилася заборгованість за кредитним договором, яка станом на станом на 01.08.2017 року становить 280 477,02 грн. ( двісті вісімдесят тисяч чотириста сімдесят сім грн. 02 коп.) та складається з: 29 440,00 грн. - загальна сума не простроченого кредиту (основного боргу); 98 538,41 грн. - загальна сума прострочених чергових платежів за кредитом ( по основному боргу); 54 233,71 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом.; 33 095,76 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату основних платежів за кредитом; 10 261,63 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом; 39 653,55 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу з 31.07.2014 року по 31.07.2017 року; 8 116,69 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам з 31.07.2014 року по 31.07.2017 року; 5 446,34 - загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу з 31.07.2014 року по 31.07.2017 року; 1 690,93 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам з 31.07.2014 року по 31.07.2017 року. (Т.2 а.с.- 1-5) Із висновку приватного підприємства «Інформаційно-консультаційний центр» від 23.09.2015 року встановлено, що ринкова вартість об?єкта оцінки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] складає на дату оцінки (23.09.2015 року) без ПДВ 276 507,00 ( двісті сімдесят шість тисяч п?ятсот сім ) гривень. (Т.1 а.с.-87) Із висновку приватного підприємства «Інформаційно-консультаційний центр» від 23.09.2015 року встановлено, що ринкова вартість об?єкта оцінки земельної ділянки загальною площею - 0,1000 га, кадастровий номер земельної ділянки - [NUMBER] станом на 23.09.2015 року, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] складає без ПДВ 25 900,00 (двадцять п?ять тисяч дев?ятсот) гривень. (Т.1 а.с.-120) Із висновку експерта Київської незалежної судово-експертної установи за результатами проведення судово-економічної експертизи від 01.06.2018 року № 2524 встановлено, що в зв'язку з відсутністю повного обсягу документів, необхідних для проведення розрахунків не можливо встановити якою є реальна процентна ставка та абсолютне значення подорожчання кредиту на момент укладання договору, розміри документально обґрунтованих щомісячних платежів на момент укладення Договору відновлювальної кредитної лінії № 354 від 03.09.2008 року, не можливо в повній мірі дослідити обґрунтованість операції з надання кредиту. (Т.2 а.с.-67-85) Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов?язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов?язання внаслідок односторонньої відмови від зобов?язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов?язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Стаття 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він приступив до виконання зобов?язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов?язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст.ст. 525,530 ЦК України зобов?язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов?язань не допускається. Зобов?язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Виконання зобов?язань у встановлений строк - це один з елементів належного виконання зобов?язань. Як роз?яснено у п.9 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві. Ст. 590 ЦК України встановлено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Застоводержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов?язання не буде виконано у встановлений строк. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов?язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 527 ЦК України, ст.1 Закону України «Про заставу», ч.6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» кредитор (іпотекодержатель, заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (іпотекодавець, заставодавець) забезпеченого заставою (іпотекою) зобов?язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Правові наслідки порушення зобов?язання, забезпеченого іпотекою, передбачені Законом України «Про іпотеку» Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов?язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов?язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно із ч.1 ст. 7 Закону «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов?язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов?язання. Відповідно до положень ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов?язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов?язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Отже, підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки є порушення зобов?язань з боку боржника. Оскільки, у зв?язку із невиконанням умов кредитного договору у позичальника утворилася заборгованість, за умовами кредитного договору, іпотеки та відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку» банк набув право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотеко держателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу , встановлено. ст. 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до ч.1 ст. 33, ч.1 ст. 41 Закону України «Про іпотеку» у випадку невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов?язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов?язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 4 листопада 2015 року № 6-340цс15, яка має враховуватися судами при застосуванні таких норм права. Пунктом 6.1 Іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадках, передбачених цим договором та законодавством в тому числі у разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов зобов?язання (повністю або частково), зокрема, але не виключно, якщо в строки, встановлені кредитним договором позичальник не поверне (повністю або частково) іпотекодержателю суму кредиту, та/або іншу заборгованість, платежі, неустойки (пені, штрафу), що передбачені та/або випливають із зобов?язання, а також і в інших випадках передбачених кредитним договором, а рівно у випадках якщо будь-яка з гарантій/запевнень або будь-який документ надані іпотекодавцем у відповідності з цим договором виявиться (стане) недійсною. Звернення позивача до суду з дійсним позовом свідчить про невиконання боргових зобов?язань з боку позичальника перед банком, а тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача сплачений останнім судовий збір в дохід держави в сумі 4 207,16 грн.

Outcome: approved