Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 10.10.2006 року у розмірі 87353,72 дол. США, що за курсом НБУ складає 1032520,97 грн., звернути стягнення на предмети іпотеки - квартиру [ADDRESS], згідно відповідного договору іпотеки, що був укладений із відповідачем в забезпечення належного виконання кредитного договору шляхом продажу з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів не нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення позивачем всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі - предметі іпотеки. Позивач зауважує, що згідно умов кредитного договору позичальник отримав грошові кошти в розмірі 33600 доларів США та зобов»язався здійснити їх повернення в строки та у розмірах, узгоджених сторонами, однак у зв»язку з неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 06.06.2014 року виникла заборгованість в сумі 87353,72 дол. США. В судове засідання представник позивача не з»явився, просив розглядати справу без його участі, задовольнити позов та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Спірні правовідносини регулюються ст.ст. 526, 589-591, 611 ЦПК України, ст.ст. 3, 7, 16, 33, 38, 39 Закону України «Про іпотеку». 10.10.2006 року між відповідачем та позивачем укладено кредитний договір №ZRZ0GК00003450, згідно якого ЗАТ КБ «ПриватБанк», що виступив кредитором, надав [PERSON] - позичальнику, кредит у розмірі 33600 доларів США строком до 09.10.2026 року. Згідно умов договору позичальник зобов»язується повернути кредитні кошти, здійснити оплату відсотків в розмірі 10,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 11.10.2006 року з метою забезпечення зобов»язань за кредитним договором між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [ADDRESS] укладено договір іпотеки, відповідно до якого відповідач, як іпотекодавець передав, а ЗАТ КБ «ПриватБанк» - іпотекодержатель, прийняв, з метою забезпечення зобов»язань за кредитним договором від 10.10.2006 року, предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] загальною площею 65,74 кв.м., житловою площею 38,70 кв.м. У зв'язку з неналежним виконання умов договору позичальником виникла заборгованість, розмір якої станом на 06.06.2014 року складає 87353,72 долари США, що за курсом НБУ складає 1032520,97 грн., з яких: 33235,71 долари США - заборгованість по кредиту; 19632,54 долари США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3964,80 долари США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 30520,67 долари США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за дговором. У відповідності до ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. З огляду на положення ст.533 ЦК України, у відповідності до якої, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, розмір заборгованості відповідача складає: 1032520,97 грн. (еквівалент 87353,72 долари США). Оскільки судом встановлено порушення зобов»язань позичальником, позов в частині звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, підлягає до задоволення. Водночас, суд відмовляє у задоволенні вимоги в частині надання права на здійснення всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки. Згідно ч. 5 ст.38 Закону України «Про іпотеку» «дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені…» «без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця». Право позивача на укладення договору виникає на підставі рішення суду. Крім того, суд відмовляє у задоволені вимог про виселення відповідача та інших осіб, які проживають та/або зареєстровані у спірній квартирі. У відповідності до ч. 1 ст.40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Позивачем не надано будь-яких доказів, що підтверджують фактичне проживання відповідача та членів його сім»ї за вищенаведеною адресою. У відповідності до ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: partial