Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (далі АТ «Дельта Банк») звернулося до суду 24 червня 2015 року з позовом, вказавши, що 11 березня 2007 року між АТ «Дельта Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 002-26009-110307 (далі - Договір). Відповідно до пункту 1.1. Договору позивач зобовязався надати відповідачеві кредит у розмірі 1574,00 грн. на придбання певного майна на умовах, визначених договором. Відповідно до п. 2.3. Договору за користування Кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 5 % в рік. А також за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 2,5 % в місяць, згідно п. 2.5. договору. Позивач свої зобовязання за Договором виконав, про що свідчить меморіальний ордер № 8164714 від 12.03.2007 року, однак [PERSON] не виконувала належним чином зобовязання за Договором, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 02.06.2015 р. складає 1478,49 грн., з яких: -заборгованість за сумою кредиту в розмірі 1148,31 грн., -заборгованість за відсотками в розмірі 15,38 грн., -заборгованість за комісіями в розмірі 314,80 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вищевказану суму заборгованості. В судове засідання сторони не зявилися. В матеріалах справи міститься заява представника позивача [PERSON] про розгляд справи за відсутності представника, позов підтримує в повному обсязі (а.с. 2 зворот). Відповідач [PERSON] про час та місце слухання справи повідомлена відповідно до чинного законодавства, про причини неявки до суду не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 11 березня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений кредитний договір № 002-26009-110307 (а.с. 5-6,8 - копії договору, статуту). Відповідно до пункту 1.1. Договору позивач зобовязався надати відповідачеві кредит у розмірі 1574,00 грн. на наступні цілі: на придбання певного майна у сумі 1574,00 грн. згідно з переліком, що зазначений у рахунку-фактурі № ТС-834 від 11.03.2007 року. Пунктом 1.2. сторони погодили, що кредит надається на строк 12 місяців з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше ніж «10» березня 2008 року на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 2.3. Договору за користування Кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 5 % в рік. Згідно п. 2.5. договору за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 2,5 % в місяць. Згідно п. 2.2. кредитного договору моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на відповідні рахунки Кредитора в повному обсязі: суми Кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених Договором, та можливих штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання позичальником умов Договору. Позивач свої зобовязання за Договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 1574,00 грн., про що свідчить меморіальний ордер № 8164714 від 12.03.2007 року (а.с.3 копія меморіального ордеру), однак відповідач кредитні зобовязання виконувала неналежним чином, про що неодноразово була повідомлена з приводу виникнення заборгованості по оплаті передбачених Договором платежів перед позивачем. Станом на 02 червня 2015 рік заборгованість за кредитним договором № 002-26009-110307, укладеним 11 березня 2007 року між [PERSON] та АТ «Дельта Банк», складає 1478,49 грн. (а.с. 4 розрахунок), з яких: -заборгованість за сумою кредиту в розмірі 1148,31 грн., -заборгованість за відсотками в розмірі 15,38 грн., -заборгованість за комісіями в розмірі 314,80 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ч.1 ст. 527 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ст. 1049 ЦК України). Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 р. № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк». Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюється відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Згідно ч. 1 ст. 3 Закону, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, та з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 002-26009-110307, укладеним 11 березня 2007 року у розмірі 1478,49 грн. на користь позивача, так як вона не належним чином виконує свої обовязки, покладенні на неї договором. Частиною 1 п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», чинної на момент подачі позовної заяви встановлено, що від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1218,00 грн., відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, оскільки вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved