Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 13.06.2013р. між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №R53100433964В. відповідно до п.3 кредитного договору, підписання цього договору [PERSON] підтверджує своє приєднання до Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк», з якими він ознайомився та погодився. Відповідно до умов договору ПАТ «ВТБ Банк» надав [PERSON] грошові кошти у користування (кредит) в сумі 50.000грн. під 20% річних, а позичальник зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням та повернути Банку кредит в строк до 13.06.2015 року. Проте, всупереч вимогам кредитного договору, [PERSON] не виконує належним чином свої зобов'язання. Станом на 20.10.2013р. загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 60.463 грн. 34 коп. Враховуючи наявність заборгованості за кредитним договором, обов'язок відповідача з погашення кредиту, процентів та комісій за користування кредитом, пені, штрафів та інших платежів залишається невиконаними, а тому позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 60.463,34 грн. та судовий збір в розмірі 605 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, за викладеними в позові обставинами та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що ним 30 січня 2014 року повністю погашена заборгованість за кредитом в сумі 60463,34 грн. На будь-які поступки щодо відмови від стягнення суми судового збору представники позивача не мають бажання іти. Вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 13 червня 2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір (а.с.14-17). Відповідно до п.1 кредитного договору, ПАТ «ВТБ Банк» надав [PERSON] грошові кошти у користування в сумі 50.000 грн. під 20% річних, а відповідач зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначення та повернути кредит у строк до 13.06.2015 року. Відповідно до меморіального ордеру №6106 від 13 червня 2013 року, [PERSON] отримав кошти в розмірі 50.000 грн. (а.с.6). Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Так, відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст.626 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив. якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно з п.3 ч.1 ст.610 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. зокрема сплата неустойки. В силу ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідачем в судовому засіданні надано квитанцію №9191 від 30 січня 2014 року про сплату [PERSON] суми коштів в розмірі 60463 грн. 34 коп. Отже, станом на 19 березня 2014 року відповідачем [PERSON] погашено суму заборгованості за кредитом, а тому суд вважає, що відсутні підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором. Оскільки сума заборгованості за кредитним договором була сплачена відповідачем [PERSON] під час розгляду цивільної справи в суді, суд вважає за необхідне, відповідно до ст.88 ЦПК України, стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» судовий збір в розмірі 604 грн. 63 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved