Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі Філії Акціонерного товариства «Укрексімбанк» у м. Херсоні у грудні 2019 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позов тим, що 22.05.2013 року ,між Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та відповідачем був укладений Договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка № [NUMBER] та кредитної лінії від 22.10.2014 року. За умовами договору про відкриття карткового рахунка банк відкрив [PERSON] кредитну лінію з лімітом не більше 4000 грн для проведення операцій із застосуванням картки на строк до 28.11.2019 року. В порушення умов договору відповідач не виконує свого обов`язку щодо повернення наданого йому кредиту в строки, передбачені кредитним договором та станом на 28.11.2019 року його заборгованість становить 5868,37 грн., та складається з: простроченої заборгованості по кредиту - 1965 грн 45 коп., простроченої заборгованості за процентами - 1839 грн 44 коп., пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 680 грн 42 коп. (за період з 29.11.2018 року по 28.11.2019 року), пені за несвоєчасне погашення процентів за кредитом - 505 грн 75 коп. (за період з 29.11.2018 року по 28.11.2019 року), 3% річних від простроченої суми кредиту - 186 грн. 65 коп., інфляційні збитки за невиконання зобов`язання дорівнює 690 грн. 66 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив задовольнити позовні вимоги повністю. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у адресованій суду заяві просив розглядати справу в його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Про судові засідання останній повідомлявся судовими повістками, які було направлено за місцем його реєстрації, однак, поштові конверти повернулися до суду без їх вручення, з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Враховуючи, що направлені повідомлення [PERSON] не отримував, відповідач також був викликаний до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, він був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином. При цьому слід зазначити, що на адресу [PERSON] було направлено і копію ухвали про відкриття провадження, в якій встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву, однак, до теперішнього часу такого відзиву суду відповідачем також надано не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, на підставі ст. 280 ЦПК України та зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 22.05.2013 року, між позивачем та відповідачем був укладений Договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії №8202884915, з Додатковою угодою №1 від 22.10.2014 року. У відповідності до умов п. п. 2.4, 2.6, 2.10 Договору про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №8202884915 банк відкрив [PERSON] кредитну лінію з лімітом не більше 4 000 грн для проведення операцій із застосуванням картки на строк до 31.10.2017 року, з процентною ставкою 40 % річних. Відповідно п.8.1.1. Договору від 22.10.2014 року вбачається, що у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом, проценти за кредитом, відповідач сплачує Банку за кожен день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості днів, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості до дня погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що Договір про відкриття карткового рахунка в рамках зарплатного проекту №8202884915 від 22.05.2013 року укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженими на це посадовими особами Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі Філії Акціонерного товариства «Укрексімбанк» у м. Херсоні. Зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання. Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами статей 525, 526 та 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконує. 16.01.2017 року та 23.10.2018 банк надіслав відповідачу претензії із пропозицією погасити заборгованість за Договором про відкриття карткового рахунка в рамках зарплатного проекту №8202884915 від 22.10.2014 року, однак на ці повідомлення [PERSON] не отримав, про свідчать відмітки на поштових повідомленнях. На даний час зобов`язання за кредитним договором відповідачем на користь позивача не виконані. Отже, станом на 28.11.2019 року за відповідачем рахується непогашена заборгованість перед позивачем за Договором про відкриття карткового рахунка №8202884915 від 22.10.2014 року в розмірі 5868,37 грн., яка складається із: простроченої заборгованості по кредиту - 1965 грн 45 коп., простроченої заборгованості за процентами - 1839 грн 44 коп., пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 680 грн 42 коп. (за період з 29.11.2018 року по 28.11.2019 року), пені за несвоєчасне погашення процентів за кредитом - 505 грн 75 коп. (за період з 29.11.2018 року по 28.11.2019 року), 3% річних від простроченої суми кредиту - 186 грн. 65 коп. інфляційні збитки за невиконання зобов`язання складають 690 грн. 66 коп. За правилами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання та полягає в тому, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені позивачем докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконує зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором, положення якого ним не спростовуються. Такі дії відповідача є неправомірними, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Платіжним дорученням № 640831 від 19.12.2019 року підтверджується, що позивачем при зверненні до суду із цим позовом було сплачено на користь держави судовий збір в сумі 1 921 грн. Розподіл судових витрат суд здійснює у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved