Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON], посилаючись на те, що 04 лютого 2013 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та відповідачем було укладено договір № 006000000022994 на відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE, про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів. Відповідачу була надана відновлювальна відклична кредитна лінія у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок, зі сплатою, не пізніше 25-го числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, за користування кредитними коштами у розмірі 32, 0 (тридцять два) % річних, строком користування кредитом з 05.02.2013 року по 04.02.2015 року. Оскільки зобов'язання щодо своєчасної сплати суми мінімального щомісячного платежу відповідачем не виконуються, то позивач просить стягнути з останньої виниклу заборгованість зі сплати кредитних зобов'язань в сумі 7 946 (сім тисяч дев'ятсот сорок шість) гривень 20 копійок. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав на підставах викладених в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час слухання справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою представника позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Заслухавши думку представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 04 лютого 2013 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та відповідачем було укладено договір № 006000000022994 на відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE, про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів. Відповідачу була надана відновлювальна відклична кредитна лінія у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок, зі сплатою, не пізніше 25-го числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, за користування кредитними коштами у розмірі 32, 0 (тридцять два) % річних, строком користування кредитом з 05.02.2013 року по 04.02.2015 року. Згідно умов договору, позичальник брав на себе зобов'язання здійснювати погашення обов'язкових мінімальних платежів не пізніше 25-го числа місяця, наступного за розрахунковим. Згідно п. 6 Додаткової угоди до договору, моментом надання відповідачу кредиту є здійснення операції за допомогою платіжної картки або день утримання платежів, передбачених Тарифами, за умовами відсутності на рахунку власних коштів власника рахунку. За період з 05.02.2013 року по 27.05.2014 року відповідач користувався своїм правом на зняття грошових коштів в межах встановленого ліміту, зазначеного у Додатковій угоді. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач порушив зобов'язання щодо своєчасної сплати суми мінімального щомісячного платежу, внаслідок чого, станом на 27.05.2014 року, відповідач має непогашену заборгованість по кредиту у розмірі 6 998,06 грн., а також по нарахованим процентам за користування кредитом у розмірі 778,95 грн., згідно даних виписки по рахунку. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 1049 ч. 1 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до 2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася та сплатити належні проценти. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору у розмірі 7777 (сім тисяч сімсот сімдесят сім) гривень 01 коп., яка складається з заборгованості по кредиту у розмірі 6 998,06 грн., а також по нарахованим процентам за користування кредитом у розмірі 778,95 грн. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial