Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Акцент-Банк (далі Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 28 листопада 2014 року між Банком та [PERSON] був укладений договір, згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 34,8 процентів на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказуючи, що у звязку з невиконанням відповідачем належним чином умов договору у нього станом на 13 липня 2016 року виникла заборгованість в розмірі 25561 грн 47 коп., позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, однак подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи, просив справу розглядати без його участі. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча в контексті частини 9 статті 74 ЦПК України про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Про причини неявки суд не повідомляв, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав. Враховуючи, що в судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України не здійснювалося. За згодою представника позивача та відповідно до вимог статті 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та його належить задовольнити. Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом статей 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у встановлений в зобовязанні строк (термін) його виконання. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до умов анкети-заяви [PERSON] від 28 листопада 2014 року Банк надав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом належних процентів на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 8, 9). У подальшому кредитний ліміт неодноразово збільшувався (а.с. 5). Анкета-заява про приєднання (частина 1 статті 634 ЦК України), умови та правила надання банківських послуг, а також тарифи становлять між сторонами договір про надання банківських послуг. Відповідач, підписавши вищевказану анкету-заяву, підтвердив факт укладення між ним та Банком кредитного договору та те, що ознайомлений і згідний з умовами та правилами надання банківських послуг, у тому числі щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, тарифами Банку. Зазначені обставини свідчать про те, що між сторонами виникли договірні зобовязання, які випливають із кредитного договору. Відповідач [PERSON] взяті на себе за договором зобовязання відповідно до вимог статті 526 ЦК України належним чином не виконав, внаслідок чого у нього станом на 13 липня 2016 року виникла заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 25561,47 грн, з яких: заборгованість за кредитом 10080 грн; заборгованість по процентах за користування кредитом 13788,07 грн; штрафи: 500 грн (фіксована частина), 1193,40 грн (процентна складова) (а.с. 6, 7). За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, та відповідно до зазначених норм матеріального права суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, оскільки останній порушив його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобовязань, а саме в простроченні платежів згідно з умовами договору та неповерненні кредитних коштів. Відповідно до статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 1378 грн; витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, в розмірі 180 грн. На підставі викладеного, статей 526, 530, 1054 ЦК України та

Outcome: approved