Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № DOT0GA00000004 від 28.01.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 25000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28.01.2013 року. 19.08.2010 року позичальник [PERSON] помер. Відповідно до норм ЦК України, у разі смерті фізичної особи, боржника за зобовязанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців. Таким чином відбувається передбачена законом заміна боржників за зобовязанням. Відповідно до вимог ст.ст. 1268, 1270 ЦК України спадкоємці [PERSON] мали право подати заяву про прийняття або про відмову від прийняття спадщини у строк з 19.08.2010 року по 19.02.2011 року. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є [PERSON] та [PERSON]. На виконання вимог ч. 2 ст. 1281 ЦК України позивачем 18.07.2013 року була направлена претензія кредитора до [PERSON] державної нотаріальної контори, на яку 19.09.2013 року отримано відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «Приват Банк». Таким чином, згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобовязання померлого позичальника. 13.10.2013 року до спадкоємців [PERSON] та [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно якої позивач предявив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №DOT0GA00000004 від 28.01.2008 року становить 10786,34 грн., яка складається з: - 10786,34 грн. заборгованість за кредитом. Позивач просить стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором №DOT0GA00000004 від 28.01.2008 року в розмірі 10786,34 грн. та судові витрати. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. В матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якому зазначено, що позовні вимоги він підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, хоча повідомлені в установленому порядку про місце та час розгляду справи, у судове засідання викликалися через засоби масової інформації. До суду не надійшло повідомлення про причини їх неявки. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, представник позивача у письмовій заяві проти заочного розгляду справи не заперечував, тому суд ухвалив на підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України розглянути справу заочно. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що 28 січня 2008 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № DOT0GA00000004 (а.с.10-12). За рішенням загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року тип банку з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство. У звязку із зміною типу банку, змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», який є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (а.с.26, 28-29). Згідно умов кредитного договору банк зобовязався надати [PERSON] кредитні кошти шляхом: видачі готівки через касу на строк з 28.01.2008 року по 28.01.2013 року включно, у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 26562 грн. 50 коп. на наступні цілі: у розмірі 25000 грн. на споживчі цілі, а також у розмірі 1562,50 грн. на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,34 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 0,48 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 8.2 даного договору. Періодом сплати вважати період з 25 по 30 число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 618,49 грн. згідно графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії (п.8.1). Позичальник зобовязується повернути кредит згідно порядку та в строки, які вказані у п.8.1. Повне погашення кредиту повинно бути проведено в останній день строку, вказаного в абз.1 п. 8.1 даного договору (п.8.1.1). У разі порушення термінів оплати, передбачених п. 8.1.1 (в т.ч. оплати заборгованості не в повному обсязі) на 120 календарних днів сторони дійшли згоди вважати строком повернення кредиту (залишок заборгованості по кредиту), відсотків, винагороди, пені (в повному обсязі) в останній день місяця, в якому відбулося порушення термінів оплати на 120 календарних днів (п.8.1.2). Для виконання даного договору банк відкриває позичальнику рахунок № 29098058291171 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та іншим платежам. Кредит надається в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним договором строки (п.8.2). Забезпеченням виконання позичальником зобовязань за цим договором виступає іпотека будинку, розташованого за адресою: Донецька область, Тельманівський район, с. Свободне, вул. Молодіжна, буд. 31, а також всі інші види застави, іпотеки, поруки й т.п., надані банку з метою забезпечення зобовязань за даним договором (п.8.3). При порушенні позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 грн. (п.8.4). Згідно пункту 2.2.2. кредитного договору позичальник зобовязався сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п.п. 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 3.1, 3.2, 8.1 даного договору. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Згідно пункту 2.2.3. кредитного договору позичальник зобовязався сплатити банку винагороду згідно п.п. 7.2 та 8.1 даного договору. Згідно п.2.2.4. кредитного договору позичальник зобовязався погашення кредиту провести в порядку, сумах та строки, передбачені в п.2.3.3 та 8.1 цього договору. Згідно пункту 2.2.10 кредитного договору при настанні випадків, передбачених п.2.3.3 даного договору (відмова позичальника в оформленні (переоформленні) якого-небудь із договорів, договорів іпотеки, поруки, договорів страхування, згідно п.2.2.7 цього договору; порушення позичальником зобовязань, передбачених умовами даного договору, в тому числі при порушенні цільового використання коштів; порушення іпотекодавцями зобовязань по договорах іпотеки, укладених для забезпечення виконання зобовязань по даному договору, в тому числі при порушенні порядку заміни предмету іпотеки; порушення судом справи про визнання позичальника недієздатним чи обмежено дієздатним, або кримінальної справи щодо позичальника; неможливості звернення стягнення на майно, заставлене з метою забезпечення виконання зобовязань за цим договором, з будь-якою причини (в тому числі втрати, знищення, ушкодження або недосяжності предмета іпотеки для банка з будь-яких причин); встановлення невідповідності дійсності відомостей, що містяться в даному договорі, договорі іпотеки або інших документах, предявлених позичальником або іпотекодавцем; предявлення третім особам вимог до забезпечення або порушення іпотекодавцем зобовязань по договорах, укладених з метою забезпечення виконання зобовязань за даним договором; надання позичальником або іпотекодавцем предмета іпотеки іншій особі без письмової згоди банка; настання страхового випадку, передбаченого договором страхування майна, або договором особистого страхування; винесення постанови органів внутрішніх справ про знаходження позичальника в розшуку більше 180 днів) позичальник зобовязався достроково погасити заборгованість перед банком в повному обсязі. Відповідно до п. 2.3.7 договору банк має право стягнути кредит до настання дати, передбаченої п.7.1, 8.1.1, 8.1.2 даного договору, у тому числі, шляхом звернення стягнення на заставлене майно, при настанні умов, передбачених п. 2.3.3. Згідно п.3.1 кредитного договору за користування кредитом в період з дати списання коштів із кредитного рахунку до дати погашення кредиту, позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному в п.8.1 змінної частини даного договору. Згідно п.3.2 кредитного договору кошти, отримані від позичальника для погашення заборгованості по кредиту, насамперед направляються для відшкодування витрат/збитків банку згідно п.2.2.9, 2.3.8 даного договору, далі пені згідно розділу 5 договору, далі - простроченої комісії по кредиту, далі - простроченої винагороди, далі - прострочених відсотків, далі - простроченої заборгованості за кредитом, частина суми, що залишилася (в тому числі сума, надана позичальником понад суми щомісячного платежу) направляється на погашення заборгованості за кредитом (якщо інше не передбачено п.7.8), далі - комісії, далі - винагороди, далі - відсотків, далі кредиту. Остаточне погашення заборгованості за кредитом виконується не пізніше дати, зазначеної в п.8.1 договору. Сума остаточного погашення заборгованості може відрізнятися від суми щомісячного платежу. При несплаті винагороди, комісії (у випадку її щомісячної сплати згідно п.8.1 договору) відсотків, і/або частини кредиту до останнього дня періоду сплати, вони вважаються простроченими. Нарахування відсотків, а також винагород, передбачених п.п.7.2 та 8.1 договору здійснюється в останню дату їх сплати, зазначену п.7.1, при цьому відсотки розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування Кредитом - 360 днів у році. Відсотки розраховуються щомісяця, за період з першої дати поточного періоду сплати включно. Дата погашення кредиту в розрахунок не включається. Повне погашення відсотків здійснюється не пізніше дня повного погашення суми кредиту (п.3.3). При непогашенні кредиту в строки, встановлені п.п. 2.3.3, 8.1.1, 8.1.2 даного договору, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нараховується пеня відповідно до п.5.1 договору з дати виникнення простроченої заборгованості (п.3.7). При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф 250 грн. + 5% від суми позову (п.5.3). Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобовязань, передбаченої п.п.5.1, 5.2, 5.3, здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобовязання повинне бути виконане позичальником (п.5.4). Термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки: пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю пять років (п.5.5). В забезпечення виконання позичальником зобовязання за кредитним договором №DOT0GA00000004 від 28.01.2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 28.01.2008 року, який посвідчено приватним нотаріусом Тельманівського районного нотаріального округу Донецької області, предметом іпотеки за яким є: житловий будинок загальною площею 72,60 кв.м., житловою площею 51,60 кв.м, який розташований за адресою: Донецька область, Тельманівський район, с. Свободне, вул. Молодіжна, буд. 31. Майно належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності. Обумовлена сторонами договору іпотеки вартість предмету іпотеки дорівнює 37500 грн. (а.с.62-64). Позивач зобовязання за даним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав [PERSON] кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, про що свідчить заява про видачу готівки №4 від 28.01.2008 року, яка містить підпис позичальника в отриманні кредитних коштів, та розрахунок заборгованості за даним кредитним договором, з якого вбачається, що позичальник до певного часу виконував свої зобовязання по погашенню суми кредиту відповідно до умов указаного кредитного договору (а.с.7-9, 59 зворотній бік). Згідно із свідоцтвом про смерть 19 серпня 2010 року [PERSON] помер (а.с.18). Згідно розрахунку позивача заборгованість за договором №DOT0GA00000004 від 28.01.2008 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], станом на 02.04.2014 року складає 10786,34 грн., яка складається з наступного: 10786,34 грн. заборгованість за кредитом (а.с.7-9). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Судом встановлено, що ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником всіх прав та зобовязань якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] 28 січня 2008 року уклали кредитний договір № DOT0GA00000004. Позивач виконав у повному обсязі свої зобовязання, передбачені цим договором, надав кредит відповідачу. 19 серпня 2010 року [PERSON] помер. Заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 02.04.2014 року складає 10786,34 грн., яка складається з наступного: 10786,34 грн. заборгованість за кредитом. Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням. Згідно з нормами ст.ст. 1268 -1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено та підтверджено наданими позивачем доказами, що відповідачка [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], відповідач [PERSON] є його сином. Станом на 18.01.2008 року [PERSON] та [PERSON] проживали разом із [PERSON] за адресою: : Донецька область, Тельманівський район, с. Свободне, вул. Молодіжна, буд. 31 (а.с. 60 зворотний бік). Згідно із повідомленням [PERSON] державної нотаріальної контори від 16.03.2016 року, відповідно до даних спадкового реєстру, відомо, що спадкова справа після смерті - 19.08.2010 року, [PERSON], заведена в нотаріальній конторі 17.02.2011 року за № 56/2011 та 24.12.2012 року видані свідоцтва про право на спадщину. У звязку із тим, що весь архів нотаріальної контори, яка була переміщена шляхом зміни місцезнаходження установи (перереєстрація), працівників на територію, підконтрольну українській владі, залишився за попереднім місцезнаходженням контори, надати інформацію щодо кола спадкоємців, спадкової маси та наявності у спадковій справі претензії кредитора - ПАТ КБ «ПриватБанк», можливості немає (а.с.49). Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 43261982 від 16.03.2016 року, спадкова справа після смерті [PERSON], померлого 19.08.2010 року, заведена в [PERSON] державній нотаріальній конторі 17.02.2011 року за № 56/2011 та 24.12.2012 року видані свідоцтва про право на спадщину (а.с.50). Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. На виконання зазначених вимог позивачем 18.07.2013 року направлена претензія кредитора до [PERSON] державної нотаріальної контори (а.с.19-21). 07.08.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» було отримано відповідь [PERSON] державної нотаріальної контори, в якій зазначено, що по спадковій справі № 56/2011 після смерті [PERSON], видано свідоцтво про право на спадщину за законом 24.12.2012 року. До відома спадкоємця доведено про наявність заборгованості померлого перед банком (а.с.22). 19.09.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» було отримано відповідь [PERSON] державної нотаріальної контори від 11.09.2013 року, в якій зазначено, що надати інформацію про прізвища, імя та по-батькові, адресу реєстрації спадкоємців [PERSON] [PERSON] державна нотаріальна контора немає можливості згідно\~ст. 8 Закону України «Про нотаріат» (а.с.23). 23.09.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» пред'явив вимогу до спадкоємців [PERSON] та [PERSON], шляхом направлення 13.10.2013 року листів-претензій за адресою місця проживання останніх, але відповідачами на ці вимоги ніяких дій не було виконано (а.с.24-25). Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 57872819 від 21.04.2016 року, житловий будинок, розташований за адресою: Донецька область, Тельманівський район, с. Свободне, вул. Молодіжна, буд. 31, зареєстрований 14.01.2013 року на праві власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 24.12.2012 року (а.с.67-68). Вартість зазначеного будинку складає 37500 грн. (а.с.62-64). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що після смерті 19.08.2010 року [PERSON] заведена спадкова справа № 56/2011. [PERSON] державною нотаріальною конторою 24.12.2012 року на житловий будинок №31, розташований за адресою: Донецька область, Тельманівський район, с. Свободне, вул. Молодіжна, було видано свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] дружині спадкодавця. В матеріалах справи відсутні відомості щодо одержання у спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON], відповідачем [PERSON] будь-якого майна та щодо вартості цього майна. З огляду на положення ч.1 ст. 1282 ЦК України за якими на спадкоємця покладається обов'язок задовольнити вимоги кредитора лише в межах вартості майна, одержаного у спадщину, та враховуючи відсутність в матеріалах справи даних щодо одержання у спадщину будь-якого майна та щодо вартості спадкового майна, одержаного відповідачем [PERSON], суд вважає недоведеним позов в частині вимог щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за даним кредитним договором. За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №DOT0GA00000004 від 28.01.2008 року задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що [PERSON], як спадкоємець [PERSON], яка одержала у спадщину частину майна, вартість якого дозволяє задовольнити вимоги кредитора повністю, вимоги позивача щодо погашення всієї суми заборгованості за кредитним договором №DOT0GA00000004 від 28.01.2008 року не виконала, у звязку з чим станом на 02.04.2014 року заборгованість за даним кредитним договором складає 10786,34 грн., яка складається з наступного: 10786,34 грн. заборгованість за кредитом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «КБ «ПриватБанк» в частині щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №DOT0GA00000004 від 28.01.2008 року підлягають задоволенню. Необхідно стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором №DOT0GA00000004 від 28.01.2008 року станом на 02 квітня 2014 року в загальній сумі 10786 грн. 34 коп., з яких: 10786,34 грн. - заборгованість за кредитом. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи належать, зокрема, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Згідно із платіжним дорученням № ІНN99В1ВАВ від 09.03.2016 року ПАТ КБ «Приват Банк» за публікацію в газеті оголошення про виклик відповідачів сплатив ДП «Редакція газети «Урядовий кур'єр» 420,00 грн. (а.с.44). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VІ з відповідачки [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача витрати по оплаті судового збору у сумі 1378 грн., які підтверджені наданими позивачем платіжними дорученнями (а.с.1-2), та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 420 грн.

Outcome: partial