Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 12 жовтня 2012 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 15572 грн. 52 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості мало здійснюватись у наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредит ний договір, що підтверджується його підписом у заяві. У зв'язку із значним порушенням зобов'язання за кредитним договором відповідачем станом на 23 грудня 2013 року має заборгованість 19096 грн. 93 коп.: 14815 грн. 70 коп. - заборгованість за кредитом; 2895 грн. 66 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 885 грн. 57 коп. - штраф (процентна складова), яку позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір, сплачений ним під час подання позовної заяви. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала. В порядку ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 12 жовтня 2012 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (Банк) та [PERSON] (Позичальник) було підписано Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 15572 грн. 52 коп. строком на 36 місяців з 12 жовтня 2012 року до 31 жовтня 2015 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі потреби з умовами сплати відсотків в розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості. Погашення заборгованості згідно з умовами Угоди мало відбуватися в наступному порядку: починаючи з 1 до 25 число кожного місяця Позичальник сплачує Банку грошові кошти за кредитом (щомісячний платіж) в сумі 564 грн. 97 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, процентами, а також інших витрат у відповідності до Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості не пізніше 31 жовтня 2015 року (а.с.6). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Уклавши із публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, [PERSON] порушила договірні зобов`язання, що призвело до виникненя заборгованості, яка згідно з розрахунком позивача станом на 23 грудня 2013 року становить 17711 грн. 36 коп.: 14815 грн.70 коп. - заборгованість за кредитом; 2895 грн. 66 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом (а.с. 4). Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Умовами договору передбачено відповідальність за невиконання зобов'язання. Так п. 1.1.5.32 Умов та правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною кредитного договору передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежу за будь-яким грошовим зобов'язанням, передбаченим договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій (а.с.15). Згідно з розрахунком позивача штрафи за порушення грошового зобов'язання складають: 500 грн. (фіксована частка) та 885 грн. 57 коп. (процентна складова). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Доказів повернення кредиту на день ухвалення рішення сторонами суду не надано. У зв'язку з цим суд вважає вимоги позивача про дострокове стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитними коштами та штрафів законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем, а саме сплачений ним судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved