Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 12447 грн. 56 коп. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 25.02.2016 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 1000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та Банком Договір. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Договору. Одночасно пунктами 1.1.6.1 та 1.1.6.2 Договору передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.2.1.5 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Впорушення умов вказаного договору відповідач зобов'язання за договором не виконував, в зв'язку з чим станом на 15.11.2017 року допустив заборгованість у сумі 12447 грн.56 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 6084 грн.27 коп., по процентам за користування кредитом - 992грн.67 коп., за пенею та комісією - 4301 грн. 69коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 568 грн.93 коп., яку просить стягнути. 18 січня 2018 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Представник позивача звернувся до суду із клопотанням про проведення судового розгляду у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, причини неявки не повідомив. Подав заяву про розгляд справи у його відсутність, відзив на позов не надавав. Згідно з частиною 1 статті 178 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. З'ясувавши письмову думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений строк його виконання. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що згідно укладеного договору б/н від 25.02.2016 року відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 1000 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг Тарифами банку складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Договору, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач належним чином зобов'язання за Договором не виконував, в результаті чого станом на 15.11.2017 року його заборгованість перед Банком становить: за кредитом - 6084 грн.27 коп., по процентам за користування кредитом - 992грн.67 коп., за пенею та комісією - 4301 грн. 69 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 568 грн.93 коп., що підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості за договором б/н від 25.02.2016 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] Розрахунок позивача є належним доказом розміру заборгованості, що виникла в зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором, оскільки відповідачем такий розрахунок не оспорений та не наданий суду інший розрахунок. В той же час, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] пені в розмірі 4301 грн. 69коп. з огляду на наступне. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Договору при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим Договором більш ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500.00грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми заборгованості. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. З урахуванням того, що відповідач порушив терміни платежів за договором більше ніж на 120 днів, існують підстави для нарахування штрафу, в той же час відсутні правові підстави для стягнення пені, оскільки відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, яка відповідно до ст.263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні таких норм права. За наведених обставин вимоги позивача доведені належними та допустимими доказами, в звязку з чим підлягають до часткового задоволення в сумі 8145 грн. 87 коп., яка складається з наступного: 6084 грн. 27 коп. - заборгованості за кредитом, 992 грн. 67 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 568 грн. 93 коп. - штраф (процентна складова). Судові витрати, зокрема сплачені позивачем суд вважає необхідним відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача, при тому, що ці витрати підтверджені доданим до матеріалів справи платіжним дорученням.

Outcome: partial