Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] - про стягнення заборгованості. Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідачі не виконують умови кредитного договору №84/П/56/2008-980 від 12. 05. 2008 року та договору поруки № б/н від 12. 05. 2008 року, внаслідок чого станом на 02. 09. 2014 року утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 1 700 693,14 грн., яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду в процесі розгляду справи заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд про задоволення позову та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, своїх представників до суду не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили, жодних заяв чи клопотань до суду не подавали. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що 12. 05. 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір №84/П/56/2008-980, відповідно до умов якого боржник отримала у тимчасове користування кредит в сумі 716 289,47 грн. із розрахунку 19,09 річних на рік строком до 12 травня 2033 року. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] зобов'язалась повернути кошти, отримані в рамках кредиту, сплачувати проценти щомісяця у сумі не менше ніж та що зазначена в кредитному договорі. Вбачається, що свої зобов'язання за укладеним з позивачем кредитним договором [PERSON] виконує не належним чином. Згідно з п. 4.2.5. кредитного договору, позивач має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених кредитним договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не внесла черговий платіж у термін, визначений кредитним договором. Пунктом 5.2. кредитного договору передбачено, що у разі прострочення виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, відповідач сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Пунктом 5.3. кредитного договору передбачено, що у разі порушення відповідачем вимог кредитного договору позичальник сплачує банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту. Таким чином, на підставі зазначених положень договору, стягнення може бути звернено на всю суму неповернутого кредиту, а не тільки на його частину. Вбачається, що станом на 02. 09. 2014 року заборгованість по кредитному договору становить: 1 700 693,14 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі - 707 568,35 грн., заборгованості по сплаті відсотків - 798 930,19 грн., пені за прострочення сплати кредиту в сумі - 122 565,65 грн., штрафу за порушення умов кредитного договору в сумі - 71 628,95 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості. Судом встановлено, що 12. 05. 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений договір поруки № б/н, відповідно до якого поручитель безвідзивно і безспірно зобов'язалась відповідати перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору (п. 1.1 договору поруки). Позичальник і поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язань, вказаних у договорі повністю (чи у будь-якій частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж об'ємі, що і позичальник, що визначено умовами договору поруки. Відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов'язань, так і при невиконанні позичальником зобов'язань в цілому. Кредитор набуває право вимоги від поручителя виконання зобов'язання, що витікає з кредитного договору при умові, якщо в установлений кредитним договором строк виконання позичальником зобов'язання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконані. Поручитель зобов'язаний виконати взяті на себе зобов'язання по договору поруки, не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання повідомлення від кредитора про невиконання позичальником зобов'язань і необхідності їх виконання поручителем. Вбачається, що позивачем було направлено вимоги відповідачам з пропозицією виконати взяті на себе зобов'язання за неналежне виконання своїх обов'язків. Проте відповідачі не виконали пропозицію позивача. Таким чином, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачами взятих на себе обов'язків утворилась значна заборгованість по кредитному договору, яка не погашена відповідачами. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ЦК України (Позика). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно зі ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що i боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, в зв'язку з неналежним виконанням відповідачами взятих на себе зобов'язань за кредитним договором №84/П/56/2008-980 від 12. 05. 2008 року та договором поруки № б/н від 12. 05. 2008 року, станом на 02. 09. 2014 року утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 1 700 693,14 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин та враховуючи, що боржник та поручитель не виконали свої зобов'язання перед позивачем, суд приходить до висновку про солідарне стягнення з відповідачів суми заборгованості за кредитним договором №84/П/56/2008-980 від 12. 05. 2008 року, яка утворилась станом на 02. 09. 2014 року в сумі 1 700 693,14 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи зазначене, з урахуванням задоволення позову, суд приходить до висновку про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 3654 грн.

Outcome: approved