Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» (далі ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернулося до суду 24 червня 2015 року з позовом, вказавши, що 01 червня 2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № BLаЖГА00039782 (далі - Договір). Згідно пунктів 1.1.-1.7 загальної частини Договору та пунктів 1-2 спеціальної частини Договору, банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 17\~000,00 грн., термін надання кредиту 01 червня 2014 року. Процентна ставка встановлена на рівні 17% річних. Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом встановлена у розмірі 1,75% від суми кредиту. Факт отримання кредиту відповідачем підтверджується меморіальним ордером. Позивач виконав свої зобовязання в повному обсязі, однак відповідач порушив свої зобовязання в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та плати за управління кредитом, з жовтня 2012 року виникла прострочена заборгованість, яка станом на 12 червня 2015 року становить: 64\~311 грн. 21 коп., з яких: - прострочена сума кредиту 11\~351 грн. 37 коп.; - прострочені проценти за користування кредитом 5\~513 грн. 32 коп. - прострочена комісія 6\~545 грн. 00 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту 40\~901 грн. 52 коп. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитом в розмірі 64\~311 грн. 21 коп. Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 01 червня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] був укладений кредитний договір № BLаЖГА00039782 (а.с. 9-16, 17-18, 23-26 копії договору, додаток № 1, заяви-анкети). Згідно пунктів 1.1.-1.7 загальної частини Договору та пунктів 1-2 спеціальної частини Договору, банк позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 17\~000,00 грн., термін надання кредиту 01 червня 2014 року. Процентна ставка встановлена на рівні 17% річних. Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом встановлена у розмірі 1,75% від суми кредиту. Факт отримання кредиту відповідачем підтверджується меморіальним ордером. Відповідно до п. 2.4.2. Договору проценти та комісію за управління кредитом Позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному в додатку № 1 цього Договору (а.с. 17-18 копія графіку погашення). Згідно п. 2.5.2 Договору, позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок банк, вказаний у п. 6 Спеціальної частини Договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Пунктом 4.3. договору сторони погодили, що у випадку прострочення позичальником сплати за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка 0,50% та те, що пеня розраховується за методом «факт/360», зазначено у п. 9 Спеціальної частини Договору. Позивач виконав свої зобовязання в повному обсязі, однак відповідач порушив свої зобовязання в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та плати за управління кредитом, з жовтня 2012 року виникла прострочена заборгованість, яка станом на 12 червня 2015 року становить: 64\~311 грн. 21 коп. (а.с. 7-8 розрахунок), з яких: - прострочена сума кредиту 11\~351 грн. 37 коп.; - прострочені проценти за користування кредитом 5\~513 грн. 32 коп. - прострочена комісія 6\~545 грн. 00 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту 40\~901 грн. 52 коп. Згідно ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, та вважає можливим стягнути з відповідача заборгованість за договором № BLаЖГА00039782 р. від 01.06.2011 р. у розмірі 64311,21 грн. на користь позивача, оскільки він не належним чином виконує свої обовязки, покладенні на нього договором. На підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 р. № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПЕБЛІЧНОГО АЦІОНЕРНОГО ТОВААРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 р. № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким з 20.03.2015 р. розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» (а.с. 8-11). Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюється відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Згідно ч. 1 ст. 3 Закону, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Частиною 1 п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», чинної на момент подачі позовної заяви встановлено, що від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1218,00 грн. (мінімальний розмір), відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, оскільки вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved