Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (Далі - ПАТ «Дельта Банк»), який є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», звернулося до суду з зазначеною позовною заявою в якій просить стягнути з відповідачки заборгованість по кредиту на загальну суму 1601,73 грн., а також судовий збір в розмірі 243,60 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПАТ «Дельта Банк» і [PERSON] 30.03.2008р. був укладений кредитний договір № 001-15009-300308 на загальну суму 1570,00 грн. на придбання певного майна/послуг, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% річних, за ведення кредитної справи 1,95% місячних. Відповідно до умов зазначеного договору ПАТ «Дельта Банк» надав, а [PERSON] отримала кредит у сумі 1570,00 грн. Відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 18.03.2014р. в неї перед позивачем виникла заборгованість, яка складає загальну суму по кредиту, відсотках, комісіям 1601,73 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки, оскільки вона ухиляється від добровільного погашення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги позивача визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України, судом, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачкою позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, суд приймає визнання відповідачкою позову, і вважає, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки засновані та доведені матеріалами справи. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов'язального права, пов'язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов'язків по поверненню кредитних коштів кредитору, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 11, 12) та [PERSON] (а.с. 9) 30 березня 2008 року був укладений кредитний договір № 001-15009-300308 про надання споживчого кредиту у сумі 1570,00 грн., з кінцевим терміном сплати 30 числа кожного місяця зі сплатою 12,00% річних, а також, за ведення кредитної справи в розмірі 1,95% місячних (а.с. 3-4), відповідно до якого Кредитор зобов'язався передати обумовлену договором суму та надав її Позичальнику, а Позичальник отримав обумовлену договором суму грошей та зобов'язався повернути одержану суму кредиту та своєчасно сплачувати відсотки за користування ним, а також інші платежі, обумовлені кредитним договором. Згідно анкети позичальника від 30.03.2008р., відповідач отримав кредит в сумі 1758,40 грн. (а.с. 8). Як вбачається з меморіального ордеру № 13368332 від 31.03.2008р. (а.с. 7), та акту перевірки наявності, стану, умов використання Предмету застави від 30.03.2008р. ПАТ «Дельта Банк» провів перевірку наявності та стану Предметів застави по Кредитному договору № 001-15009-300308 від 30.03.2008р., якими є телевізор LG 21F2, DVD LG 6100 (а.с. 7, 10). В порушення умов договору відповідачка взяті на себе зобов'язання не виконувала, внаслідок чого в неї виникла заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк», яка, згідно розрахунку, наданого позивачем станом на 18.03.2014р. з урахуванням заборгованості по кредиту, відсотків, комісії склала загальну суму 1601,73 грн. (а.с. 5-6). Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і встановлений строк відповідно до умов договору та вимогою закону. Згідно, ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В силу ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк чи інший фінансовий заклад зобов'язані видати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит, та сплатити проценти. Однак, всупереч умовам договору та вимог чинного законодавства відповідач належним чином свої зобов'язання по поверненню кредиту не виконав та не здійснював повернення кредиту у встановлені договором строки у повному обсязі. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, правильність якого перевірена судом, загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем станом на 18.03.2014р. становить 1601,73 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 1239,48 грн., за відсотками - 53,64 грн., за комісіями - 308,61 грн. (а.с. 5-6). Доказів, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦК України, щодо неправильності розрахунку заборгованості відповідачем не надано, відтак, розрахунок приймається судом як доказ у вирішенні спору. Заперечень проти суми позову відповідачка не подала, заявою визнала позовні вимоги. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки викладені позивачем в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені платіжним дорученням (а.с. 1). На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: approved