Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що відповідно до умов договору № DZV0RK210160018 від 12 вересня 2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2099 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з порушенням Позичальником умов договору станом на 18 серпня 2015 року заборгованість перед банком становить 5399 грн. 55 коп., а саме: 1445 грн. 61 коп. заборгованість за кредитом; 1 грн. 24 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 506 грн. 85 коп. заборгованість за комісією; 2712 грн. 54 коп. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань; 500 грн. штраф (фіксована частка); 233 грн. 31 коп. штраф (процентна складова), яку позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір, сплачений ним під час подання позовної заяви. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.24). Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 5 ст. 74 цивільного процесуального кодексу України повідомлена належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі не надала. В порядку ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 12 вересня 2011 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (Банк) та [PERSON] (Позичальник) було укладено договір № DZV0RK210160018, згідно з умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 2099 грн. на строк до 11 вересня 2013 року з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 0,01% в місяць. Погашення заборгованості згідно з умовами договору здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інших витрат згідно умов договору. Окрім того умовами договору передбачено сплату Позичальником щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту (а.с. 6-16). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Уклавши із публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, [PERSON] порушила договірні зобов`язання, що призвело до виникненя заборгованості, яка станом на 18 серпня 2015 року становить 1953 грн. 70 коп.: 1445 грн. 61 коп. заборгованість за кредитом; 1 грн. 24 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 506 грн. 85 коп. заборгованість за комісією, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 4-5). Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.\~\~Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Умовами договору передбачено відповідальність за невиконання зобовязання. Згідно з розрахунком позивача (а.с.4-5) за порушення строків повернення кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору станом на 18 серпня 2015 року нараховану пеню в сумі 2712 грн. 54 коп. Доказів повернення кредиту на день ухвалення рішення сторонами суду не надано. У звязку з цим суд вважає вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитними коштами, комісії та пені законними та обґрунтованими. Разом з тим, судом встановлено, що розмір пені значно перевищує розмір заборгованості за кредитом. Частиною\~третьою статті 551 Цивільного кодексу України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.\~ Верховний Суд України 3 вересня 2014 року за наслідками розгляду справи № 6-100 цс 14 зробив правовий висновок про те, що частина третя статті 551 Цивільного кодексу України з урахуванням положень статті 3 Цивільного кодексу країни щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду\~\~зменшити\~розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. У звязку з чим суд вважає за можливе зменшити суми пені, яка підлягає стягненню з відповідача, навіть за відсутності заяви про це з боку відповідача. Умовами договору (п1.5.20) також передбачено, що при порушенні Клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості з урахуванням нарахованих прострочених відсотків та комісії (а.с.6-16). Позивачем надано розрахунок штрафу: 500 грн. (фіксована частина) та 233 грн. 31 коп. (процентна складова). При цьому процентна складова, а саме 5% розрахована від ціни позову, в тому числі, на суму пені. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України пеня є видом забезпечення виконання зобовязання, а не сумою заборгованості. Нарахування штрафу у виді 5% від суми пені є по суті нарахуванням процентів на неустойку, що згідно з ч. 2 ст. 550 Цивільного кодексу України не допустимо. У звязку з цим, суд вважає, що штраф у виді 5% від суми заборгованості може бути нарахований лише на суму заборгованості за кредитом, процентам за користування кредитними коштами та комісії. У звязку з цим суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача суми штрафу у виді процентної складової 5% від суми нарахованої пені необґрунтованими, оскільки вони не відповідають вимогам діючого законодавства та умовам договору. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача суми штрафу суд виходить з наступного розрахунку: 500 грн. фіксована складова штрафу та 5% від суми заборгованості (1953 грн. 70 коп.) 97 грн. 69 коп. Саме ці суми штрафу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що позов задоволено частково, а тому згідно з ч.1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial