Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 05.10.2009 року, в сумі 18659,57 гривень, яка включає: заборгованість за кредитом в сумі - 9179,39 гривень; заборгованість по процентами за користування кредитом в сумі - 8115,44 гривень; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; штраф (фіксована ставка) в сумі - 500,00 гривень; штраф (процентна складова) в сумі - 864,74 гривень, мотивуючи тим, що відповідачем порушено договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, що є предметом позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON], повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився і не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 05.10.2009 року між Закритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» (правонаступником прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 5050,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.7-13). Відповідно до п.3.1 Умов і правил надання банківських послуг, для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунки, видає клієнту картки, їх вид і термін дії визначений в заяві та пам'ятці клієнта, підписання якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору являється дата відкриття рахунку, вказана в розділі «Відмітки банка» заяви. Як встановлено п.3.1.3 «Правил користування платіжною карткою» при закінченню терміну дії відповідної картки подовжується на новий термін, якщо раніше не надійшла заява про закриття розрахунку, а також при умові наявності грошових коштів на рахунку та при виконанні інших умов продовження, передбачених договором. Таким чином, вбачається, що відповідач порушив умови договору, не сплачував платежі, а банк в свою чергу не виконав умови договору, якими передбачено, що в разі якщо утримувач картки більше одного разу допустив прострочку погашення мінімального обов'язкового платежу, то утримувач картки поручає банку зупинити або припинити дію картки, відновити в її продовженні, заміні або видачі. Відповідно до п.9.1 «Умов та правил надання банківських послуг» утримувач картки поручає банку зупинити або припинити дію картки, або відмовити у її продовженні, заміні чи видачі нової картки, якщо утримувач картки допустив більше одного разу прострочку погашення мінімального обов'язкового платежу. Крім того, п.9.6 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачає, що при ненадходженні грошових коштів протягом 3 місяців з моменту закінчення терміну дії картки банк стягує комісію за обслуговування карткового рахунку, якщо залишок менше комісії, то розмір комісії встановлюється в розмірі залишкових коштів на картці. При нульовому залишку коштів по неактивному рахунку останній закривається. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується та такий же термін. Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання (ч.2 ст.615 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 2 ст.1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. На підставі ст.617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем порушено умови кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту, процентів за користування кредитом та пені, у зв'язку з чим, станом на 30.04.2014 року загальна сума заборгованості з боку відповідача по кредиту становить 18659,57 гривень. Відповідно до ч.3 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача загальна сума простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 18659,57 гривень, з яких: - 9179,39 гривень - заборгованість за кредитом; - 8115,44 гривень - заборгованість по процентами за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг; - 500,00 гривень - штраф (фіксована ставка); - 864,74 гривень - штраф (процентна складова). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved