Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» (далі ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 29 серпня 2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № BLаЖГА00067613, згідно з умовами якого ПАТ «ВіЕйБі Банк» надав відповідачу кредит у розмірі 5000 грн зі сплатою за користування кредитом 15 % річних на строк до 29 серпня 2014 року включно. Вказуючи, що у звязку з невиконанням відповідачем належним чином умов договору, у неї станом на 10 серпня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 28807 грн 04 коп., позивач просив стягнути із відповідача зазначену суму заборгованості. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи, просив справу розглядати без його участі. Відповідач у судове засідання не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомляла, заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала. Враховуючи, що в судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. За згодою представника позивача та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до повного задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у встановлений в зобовязанні строк (термін) його виконання. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до умов договору банківського обслуговування № BLаЖГА00067613 від 29 серпня 2011 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» надано [PERSON] кредит на поточні потреби у розмірі 5000 грн зі сплатою за користування кредитом 15% річних на строк до 29 серпня 2014 року включно (а.с. 4-11). У додатках № 1 та № 2 до вказаного договору сторони погодили графік погашення заборгованості за кредитом та процентами, а також детальний розпис загальної вартості платежів та визначення сукупної вартості кредиту і реальної процентної ставки (а.с. 12-17). Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у даній справі виникли договірні зобовязання, які випливають з кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася, і підтверджує досягнення сторонами кредитного договору згоди відносно всіх його істотних умов. Відповідач [PERSON] взяті на себе за кредитним договором зобовязання відповідно до вимог ст. 526 ЦК України належним чином не виконала, внаслідок чого у неї станом на 10 серпня 2015 року виникла заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 28807 грн 04 коп. (а.с. 18). За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, оскільки остання порушила його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобовязань, а саме в простроченні платежів згідно з умовами договору та неповерненні кредитних коштів у визначений договором строк. Відповідно до п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Враховуючи, що позивач згідно з п. 22 ч. 1 ст. 5 вищезазначеного Закону при подачі даного позову був звільнений від сплати судового збору, то відповідно до вимог вказаного Закону, ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 288 грн 07 коп. судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 530, 1054 ЦК України та

Outcome: approved