Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 17.07.2008 року між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №KF50905, у відповідності до якого позивальник отримав грошові кошти у формі кредиту в розмірі 90000 дол. США. із сплатою 12,50% річних строком до 15.07.2033 року. В якості виконання зобов'язань за договором кредиту, між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON] було укладено Договір поруки від 17.07.2008 року, згідно якого останній поручився за виконання зобов'язань згідно Кредитного договору №KF50905. Окрім того, в якості виконання зобов'язань за договором кредиту, між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON] було укладено Договір поруки від 17.07.2008 року, згідно якого останній поручився за виконання зобов'язань згідно Кредитного договору №KF50905. Однак, відповідачкою [PERSON] не було виконано покладених на неї договором зобов'язань, в результаті чого заборгованість складає 66063,79 дол. США (еквівалент 1066731,75грн.), з яких: ●61915,24 дол. США (еквівалент 999745,13 грн.) - заборгованість по кредиту; ●3945,20 дол. США (еквівалент 63703,13грн.) - заборгованість по відсотках. Оскільки кредитні зобов'язаня не виконуються, просить суд задовольнити позов, та, винести рішення, яким стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованість по Кредитному договору в сумі 66063,79 дол. США, що еквівалентно 1066731,75грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3775,80грн. Представник позивача Михайлишин В.М. в судовому засіданні збільшив позовні вимоги. Пояснив, що сума заборгованості за Кредитним договором №KF50905 від 17.07.2008 року становить 87772,09 дол. США (еквівалент 1936452,25грн.) та враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] не є солідарними боржниками у зв'язку із укладеними різними договорами поруки, просить суд задовольнити збільшений позов, та винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованість по Кредитному договору в розмірі 87772,09 дол. США (еквівалент 1936452,25грн.), [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованість по Кредитному договору в розмірі 87772,09 дол. США (еквівалент 1936452,25грн.) та [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованість по Кредитному договору в розмірі 87772,09 дол. США (еквівалент 1936452,25грн.). Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечили, про що надали суду письмові заперечення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове заксідання не з'явивлися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи. А тому суд розглядає таку за їх відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. По справі встановлено, що 17.07.2008 року між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №KF50905, у відповідності до якого позивальник отримав грошові кошти у формі кредиту в розмірі 90000 дол. США. із сплатою 12,50% річних строком до 15.07.2033 року, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією зазначеного Кредитного договору. Згідно п.п.5.2.1 та п.п.5.2.2 Кредитного договору №KF50905 від 17.07.2008 року Позичальник зобов'язаний повернути банку отриманий кредит в повному обсязі, в строк та у порядку, встановлених кредитних договором та сплатити Банку проценти за користування кредитом в розмірі та порядку, що встановленні кредитним договором. У ч.2 ст.1050 ЦК України зазначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Згідно п.4.2 Кредитного договору №KF50905 від 17.07.2008 року нарахування процентів здійснюється у валюті кредиту в наступному порядку: заборгованість по кредиту множиться на процентну ставку, яка зазначена в п.1.3 Кредитного договору, множиться на фактичну кількість днів користування кредитом та ділиться на кількість днів у році. При цьому дата надання та дата повернення кредиту вважається одним днем користування кредитом. Нарахування процентів здійснюється в передостанній робочий день місяця або в день повного погашення кредиту, або при достроковій сплаті процентів. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, відповідачкою [PERSON] не було виконано покладених на неї договором зобов'язань, в результаті чого заборгованість складає 66063,79 дол. США (еквівалент 1066731,75грн.), з яких: ●61915,24 дол. США (еквівалент 999745,13 грн.) - заборгованість по кредиту; 3945,20 дол. США (еквівалент 63703,13грн.) - заборгованість по відсотках. Судом встановлено, що в якості виконання зобов'язань за договором кредиту, між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON] було укладено Договір поруки від 17.07.2008 року, згідно якого останній поручився за виконання зобов'язань згідно Кредитного договору №KF50905. Окрім того, в якості виконання зобов'язань за договором кредиту, між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON] було укладено Договір поруки від 17.07.2008 року, згідно якого останній поручився за виконання зобов'язань згідно Кредитного договору №KF50905. Відповідно до статті 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно зі ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. У відповідності до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом п.1.2 договорів поруки поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за порушення зобов'язань Боржника, які випливають з кредитного договору №KF50905 від 17.07.2008 року. Відповідно до п.1.3 договорів поруки відповідальність поручителя та боржника є солідарною. При цьому умовами договорів поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою. У відповідності до п.2.1 договорів поруки у випадку порушення боржника своїх зобов'язвань перед Кредитором за кредитним договором Креджитор має право пред'явити вимогу до Поручителя про виконання в повному обсязі зобов'язань Боржника на умовах передбачених цим договором. Однак, норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У розгляді даної справ предметом спору є різні самостійні договори поруки, за якими кожен із поручителів поручився відповідати перед кредитором разом із позичальником як солідарні боржники. Також умовами договорів поруки передбачено право кредитора пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя. Враховуючи викладене, а також той факт, що ні норми закону, ні умовами договорів поруки не встановлена солідарна відповідальність поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами ч.3 ст.554 ЦК України відсутні. За таких обставин суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме слід стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] кредитну заборгованість та з кожного відповідача окремо сплачений судовий збір в рівних частинах.

Outcome: partial