Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» [PERSON], звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та просило стягнути із кожного із відповідачів по 537\~256,59 грн.. Позовні вимоги мотивує тим, що між ПАТ «Банк Форум» (правонаступник АКБ «Форум») і [PERSON] (далі позичальник) було укладено кредитний договір № 0104/08/28-N від 29.07.2008, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 39\~000 доларів США на споживчі цілі, придбання житлового будинку зі строком повернення кредитних коштів до 28.07.2033. Надання банком кредитних коштів в іноземній валюті не суперечило діючому законодавству на день надання кредитних коштів. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №\~0104/08/28-N від 29.07.2008 були укладені наступні договори поруки між АКБ «Форум» і [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 29.07.2008. [PERSON] свої обовязки за кредитним договором відповідно до умов договору не виконував, не сплачував щомісячно нараховані проценти відповідно до умов договору. Станом на 12.11.2014 заборгованість за кредитним договором № 0104/08/28-N від 29.07.2008 в гривні за курсом НБУ 15,749624 гривні до долару США становить 537\~256,59 грн.. 03.03.2015 відповідач [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» [PERSON], про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору № 0104/08/28-N від 29.07.2008, в якій просив визнати недійсним договір про надання кредитного договору №\~0104/08/28-N від 29.07.2008 укладений між Акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON], визнати недійсним іпотечний договір від 29.07.2008, зареєстрований в реєстрі за № 2558, укладений між Акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON], зупинити ПАТ «Банк Форум» нарахування пені, відсотків та штрафних санкцій за кредитним договором, виключити з реєстру обтяжень та заборон відчуження запис про обтяження та заборону відчуження нерухомого майна за іпотечним договором від 29.07.2008, а саме житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований на земельній ділянці площею 597,30 кв.м, за адресою: м.\~Кіровоград, провул. Озерний, б. 4, та зобовязати ПАТ «Банк Форум» повернути [PERSON] у натурі все, що він отримав на виконання угод за договором по наданню споживчого кредиту № 0104/08/28-N від 29.07.2008 та іпотечним договором від 29.07.2008. Свої вимоги мотивував тим, що АКБ «Банк Форум» від 29.07.2008 не був уповноваженим банком з надання кредиту готівковою іноземною валютою фізичній особі відповідно до ч. 3 ст. 91 ЦК України та валютного законодавства України. Крім того, банк як кредитодавець не повідомив споживачеві до укладення кредитного договору про можливі валютні ризики, сукупну вартість (ціну) договорів у гривні та ін., тобто не дотримався вимог Закону України «Про захист прав споживачів». В судові засідання представник позивача не зявився, просив розглядати справу за його відсутності (а.с. 113,124, 139). Надав до суду заперечення проти зустрічного позову, в яких зазначив, що видача кредиту в іноземній валюті не може бути підставою для визнання недійсним кредитного договору, а до підписання кредитного договору позичальник був ознайомлений з усіма його умовами (а.с. 142-151). Представник відповідача-1 [PERSON] просив відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов. Свою позицію аргументував тим, що банк порушив чинне законодавство України під час укладання спірного договору, а саме: надання кредиту в іноземній валюті, відсутність у банка відповідної ліцензії для укладання договору валютного кредитування з фізичною особою, не повідомив відповідачу інформацію про отриманий кредит та ін.. Відповідач-2 [PERSON] проти позову заперечувала, просила відмовити у задоволенні первісного позову щодо неї, оскільки позивач пропустив строки звернення до неї як до поручителя, та задовольнити зустрічний позов, визнавши недійсним кредитний договір. Відповідач-3 [PERSON] проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні первісного позову щодо нього, оскільки позивач пропустив строки звернення до нього як до поручителя, та задовольнити зустрічний позов, визнавши недійсним кредитний договір. Представник відповідача-4 [PERSON] проти позову в частині вимог до свого довірителя [PERSON] заперечував. Просив відмовити в задоволенні вимог в частині стягнення до [PERSON] 537\~256,59 грн. в звязку з припиненням дії договору поруки від 29.07.2008 (а.с. 186-188). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 29.07.2008 між Акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON] укладено кредитний договір № 0104/08/28-N, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 39\~000 доларів США на придбання житлового будинку, кошти надавалися строком до 28.07.2033. За користування кредитними коштами встановлювалася плата в розмірі 13\~% річних (а.с.\~6-13).. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 0104/08/28-N від 29.07.2008 загальний розмір заборгованості становить 537\~256,59 грн. (а.с. 17). В п. 2.3 кредитного договору зазначено, що позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 130 доларів США на відкритий йому позичковий рахунок №\~22331500000331 в Кіровоградській філії АКБ «Форум», МФО 383051. Задля забезпечення повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки були укладені іпотечний договір від 29.07.2008, предметом якого є житловий будинок загальною площею 39,00 кв.м, що розташований за адресою: м. Кіровоград, провул. Озерний, б. 4 (а.с. 24-27). З цією ж метою були укладені договори поруки від 29.07.2008 з [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 14-16). В п. 2.1 вказаних договорів зазначено, що поручитель зобовязується в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобовязань перед кредитором погасити, заборгованість по кредитному договору, а саме: суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, відсотки по простроченій позиції (штраф, пеню) та інші платежі, передбачені кредитним договором. Банком повністю виконані взяті на себе за Кредитним договором зобовязання кредитні кошти отримані (а.с.18), а Відповідачем-1 взяті на себе зобовязання не виконано. Позивач звертався до відповідачів з вимогами виконати взяте на себе зобовязання (а.с.\~19-23). Проте заборгованість за кредитним договором відповідачем-1 до теперішнього часу не погашена. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ст.525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Згідно із ст.ст. 526, 530, 611 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1052 Цивільного кодексу України у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобовязання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 533 ЦК України установлено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. В п. 10 Постанови Пленуму Вищого спецiалiзований суд України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ зазначено, що згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність») банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків» є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання). Щодо вимог підпункту «в» пункту 4 статті 5 цього Декрету, який передбачає наявність індивідуальної ліцензії Національного банку України на здійснення операцій щодо надання та одержання резидентами кредитів у іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, то, оскільки на цей час законодавством України не встановлено термінів і сум кредитів у іноземній валюті як критеріїв їх віднесення до сфери дії режиму індивідуального ліцензування, ця норма не може застосовуватись судами. Як вбачається із наданих позивачем завірених копій банківських ліцензій, дозволів та додатків до них (а.с.163-178), банк мав право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті. Аналізуючи обставини встановлені по справі та враховуючи вищезазначені норми матеріального права, що регулюють правовідносини, які виникли між сторонами, суд дійшов висновку, що спірний кредитний договір укладено правомірно відповідно до норм чинного законодавтса, а оскільки [PERSON] з березня 2014 року припинено сплату, визначених графіком, щомісячних платежів в погашення заборгованості за кредитом, то у Банка відповідно до положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України та пункту 3.2.2 умов Кредитного договору, виникло право вимоги дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами. Тому вимога до відповідача-1 [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню. В силу ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, порукою. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч.1 ст. 553 ЦК України). Частиною 1 та 2 статті 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Підстави припинення поруки визначені у статті 559 ЦК України, де зазначено, що порука припиняється, зокрема, після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-53цс14 від 17 вересня 2014 року, виходячи з положень другого речення ч.\~4 ст.\~559 ЦК України необхідно дійти висновку, що вимога до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинна бути предявлена в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або від дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.\~2 ст.\~1050 ЦК України, або від дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі якщо кредит має бути погашений одноразовим платежем). Закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. У звязку із тим, що відповідач-1 [PERSON] порушив зобовязання за кредитним договором у березні 2014 року, то строк звернення з позовом до поручителів минув у вересні 2014 року, а тому суд вважає за доцільне відмовити в задоволенні позовних вимог до інших відповідачів у звязку із пропуском шестимісячного строку звернення до поручителів позивачем. У задоволенні зустрічного позову слід відмовити у звязку із недоведеністю. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача-1 [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 3654 грн. на користь держави. На підставі\~ст.ст.525 527, 530, 536, 546-548, 553-554, 625, 611, 651, 1054, 1050, 1052 ЦК України,

Outcome: partial