Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк», Банк, Кредитор) звернулось до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитом. Свій позов мотивує тим, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву б/н від 08.05.2007р., згідно якої отримав кредит в розмірі 15000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобовязання виконав в повному обсязі, надав обумовлений кредит. В порушення умов договору відповідач не виконував належним чином зобовязання, за ним рахується заборгованість станом на 24.05.2017р. в розмірі 42992,83 грн., яка складається з: 8217,79 грн. заборгованості за кредитом; 5467,78 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 26783,79 грн. заборгованість за пенею, а також 500,00 грн. штрафу фіксованої частини і 2023,47 грн. штрафу процентної складової, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. Позивач просить стягнути дану заборгованість, а також понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через канцелярію суду направив письмову заяву про розгляд справи у його відсутність від 24.10.2017р., вимоги позивача визнає частково та просить не стягувати нараховану пеню та штрафи з 14.04.2014р., оскільки мешкає в зоні АТО. Таким чином, на підставі ч.2 ст.158 та ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 08.05.2007р. гр.[PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву б/н від 08.05.2007р., згідно якої отримав кредит в розмірі 15000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно з п.2.1.1.5.7 Договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 договору, відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору, а у разі невиконання зобовязань за Договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення кредиту та сплатити винагороди банку. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову. Як встановлено із наданих документів, в порушення умов договору відповідач [PERSON] не виконував належним чином зобовязання, за ним рахується заборгованість 42992,83 грн., яка визначена станом на 24.05.2017 року та складається з: 8217,79 грн. заборгованості за кредитом; 5467,78 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 26783,79 грн. заборгованість за пенею, а також 500,00 грн. штрафу фіксованої частини і 2023,47 грн. штрафу процентної складової, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)(ст.530 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання)(ст.610 ЦК України). Відповідно до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зі сплати неустойки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст.625 ЦК України). Як вбачається з наданого розрахунку, сума нарахованої пені на 24.05.2017р. складає 17405,41грн., що не відповідає розрахунку у позовній заяві в розмірі 26783,79 грн. (а.с.10). Також судом була зроблена спроба отримання вірного розрахунку від відповідача за допомогою надсилання запитів на адресу позивача, яка вказана у позовній заяві. Таким чином судом було зроблено два запити №2271656/17/19106/2017 від 21.09.2017р. та повторно №227/1656/17/20124/2017 від 05.10.2017р. (а.с.48, 50), які були проігноровані представниками банку та не було надано жодного розрахунку. Крім цього, щодо стягнення пені та штрафів за несвоєчасність виконання зобов'язань за Договором суд зазначає, що згідно із ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р, Донецька область, м.Добропілля, віднесено до вказаного переліку. Останнє відоме місце реєстрації відповідача, згідно довідки Добропільської міської ради №17-16/324 від 08.06.2017 року, це Донецька область, м.Добропілля, вул.Котовського ([PERSON]), 59, тому відносно [PERSON] необхідно застосовувати норми вищезазначеного закону. Таким чином, суд вивчивши наданий позивачем розрахунок заборгованості приходить до переконання про скасування з 14.04.2014р. стягнення з відповідача штрафів в розмірі 500,00 грн. та 2023,47 грн., а також заборгованість за пенею в розмірі 26783,79 грн. Зважаючи на викладене, розмір заборгованості за кредитним договором, яка підлягає задоволенню в даному випадку становить 13685,57 грн., з яких: 8217,79 грн. заборгованості за кредитом та 5467,78 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги\~частково, в решті позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» необхідно відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно п.36 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Враховуючи вищевказані положення ЦПК України, а також розяснення постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 509,32 гривень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (31,83%). Решту частину судового збору в сумі 1090,68 гривень слід залишити за позивачем. На підставі ст.ст. 526, 530, 610, 611, 1054ЦК України,

Outcome: partial