Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз» (далі - Позивач ) звернулось до [PERSON] про примусове виконання обов'язку в натурі та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз» надає [PERSON] (далі - відповідач) житлово-комунальні послуги, що підлягають у постачанні природного газу за його місцем проживання. Далі позивач зазначає, що якщо споживач не оплатив надані послуги з газопостачання протягом десяти днів після строку, зазначеного в платіжному документі, а газопостачальне підприємство протягом наступних п'яти днів не отримало повідомлення про оплату, споживачеві надсилається письмове попередження про припинення газопостачання, на підставі п. 19 Правил. У разі не оплати наданих послуг з газопостачання протягом десяти днів після отримання споживачем письмового попередження (з позначкою про його вручення) газопостачальне підприємство має право відключити споживача від газопостачання. Однак, відповідач перешкоджає представникам Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» скористатися своїм правом зазначеним в Правилах та Постанові, що підтверджується Актом від 19.03.2014 року про не допуск до житлового приміщення, щодо припинення газопостачання за вказаною адресою, на підставі наявності заборгованості за надані послуги з газопостачання. У зв'язку з чим, позивач змушений звернутися до суду та просити суд зобов'язати [PERSON] надати доступ представникам Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» до житлового приміщення за адресою: 49000, м. Дніпропетровськ, [ADDRESS], де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу, для припинення газопостачання. 25 липня 2014 року до суду надійшла заява від представника позивача, в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд здійснити розгляд справи по суті без його участі, позовну заяву задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.27). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать судові повістки (а.с. 20,24) та поштове відправлення яке повернулось до суду із відміткою «закінчення терміну зберігання» (а.с. 26), про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. З наведеного вбачається, що не зважаючи на повідомлення поштового відділення, про надходження судового листа, зазначене поштове відправлення відповідачем отримано не було. Відсутність такого відповідача за зазначеною адресою та неотримання поштового відправлення (його повернення за закінченням терміну зберігання) слід розцінювати як належне повідомлення про день та час розгляду справи по суті такої особи. У відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на нижчевикладене. Судом встановлено, що відповідач є побутовим споживачем природного газу через приєднану мережу, постачання якого до його квартири здійснює позивач. Судом встановлено, що Публічним акціонерним товариством «Дніпрогаз» була видана [PERSON] абонентська розрахункова книжка і відкрито особовий рахунок № [NUMBER]. Таким чином, постачання природного газу, відкриття особового рахунку, видача абонентської книжки Відповідачеві для проведення розрахунків за спожитий газ та розрахунок за його споживання у даному випадку слід вважати фактичним укладенням договору між сторонами на умовах, передбачених законом, зокрема ст. 714 ЦК України. Виходячи з положень ст.ст.6, 626-631, 526 ЦК України укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. З матеріалів справи вбачається, що відповідач систематично не сплачує послуги за користування природного газу, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 01 травня 2014 року становить 970 грн. 01 коп. (а.с. 6). Окрім цього, відповідач перешкоджає представникам Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» скористатися своїм правом зазначеним в п. п. 11, 17 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999 р., що підтверджується Актом від 19.03.2014 року про не допуск до житлового приміщення (а.с. 13). Спірні правовідносини виникли між сторонами щодо зобов'язання відповідачів виконати умови договору про надання населенню послуг з газопостачання ПАТ «Дніпрогаз», а також зобов'язання відповідачів надати доступ представникам ПАТ «Дніпрогаз» до своїх житлових та підсобних приміщень, де розташовані газові прилади, пристрої, лічильники газу. Згідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відносини з приводу постачання населенню природного газу регулюються Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року №2246, Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно п.15 Правил надання населенню послуг по газопостачанню (далі Правила), абонент зобов'язаний своєчасно, не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяцем, оплатити вартість наданих послуг по газопостачанню. У п.6 Правил зазначено конкретний перелік випадків припинення газопостачання, в тому числі й у разі порушення споживачем строків сплати за надані послуги з газопостачання. Відповідно до п.19 Правил, якщо споживач не оплатив надані послуги з газопостачання протягом 10 днів після строку, зазначеного в договорі чи платіжному документі, а газопостачальне підприємство протягом наступних п'яти днів не отримало повідомлення про оплату, споживачеві надсилається письмове попередження про припинення газопостачання. У разі несплати наданих послуг з газопостачання протягом 10 днів після отримання споживачем письмового попередження (з позначкою про його вручення) газопостачальне підприємство має право відключити споживача від газопостачання. Як вбачається з матеріалів справи, попередження про необхідність сплатити заборгованість з повідомленням про можливість відключення від газопостачання направлялося відповідачу але не було нею отримано, конверт повернуто за закінченням терміну зберігання (а.с.6). Таким чином, відповідач не була належним чином повідомлена про необхідність сплатити заборгованість та попереджена про можливість відключення від газопостачання. Відповідно до п.29 Правил, споживач зобов'язаний безперешкодно допускати у свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу, представників газопостачального (газорозподільного) підприємства після пред'явлення ними відповідних службових посвідчень, в тому числі, для відключення та заміни газових приладів і пристроїв, усунення порушень і несправностей в їх роботі, проведення технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання і дворових газопроводів, перевірки показань лічильників газу, наявності та цілості пломб на них. З аналізу зазначеної норми матеріального закону вбачається, що обов'язок споживача допускати до своїх житлових та підсобних приміщень, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу, представників газопостачального (газорозподільного) підприємства для відключення виникає виключно у зв'язку із необхідністю заміни газових приладів і пристроїв та інше, а не для відключення від газопостачання у зв'язку з несплатою за такі послуги чи у зв'язку невиконанням рішення суду про стягнення заборгованості за договором. Згідно з п.7 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний допускати у приміщення, будинки і споруди представників виконавця/виробника в порядку, визначеному законом і договором, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку. Отже, законодавцем чітко визначено випадки (підстави) надання споживачем допуску представникам виконавця/виробника послуг до приміщення де розташовані газові прилади. З урахуванням зазначеного та приймаючи до уваги, що діючим законодавством не передбачено обов'язку надання дозволу для входу у приміщення споживача з метою відключення від надання послуги у зв'язку з невиконанням судового рішення, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача. Окрім цього, суд зауважує позивач, згідно з п.7 Правил має декілька способів припинення постачання газу споживачеві в житлових будинках залежно від обставин: шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломби та/або інвентарної заглушки перед газовим приладом (пристроєм) або на ввідному газопроводі. Окрім цього, суд зауважує позивач, згідно з п.7 Правил має декілька способів припинення постачання газу споживачеві в житлових будинках залежно від обставин: шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломби та/або інвентарної заглушки перед газовим приладом (пристроєм) або на ввідному газопроводі. Відомості щодо неможливості припинення постачання газу споживачеві без доступу до його житлового приміщення в матеріалах справи відсутні. З огляду на наведене, суд доходить висновку, про необхідність відмовити в задоволені позову через його безпідставність та необґрунтованість. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed