Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною лінією на загальну суму 21024 гривень 13 копійок. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.04.2013 року між Публічним Акціонерним Товариством «Дельта Банк» та [PERSON] відповідно до умов заяви була укладена кредитна угода № 002-20531- 060413. Згідно з п.2.1, п.2.2, п.2.5 частини 1 договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок для погашення заборгованості № [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно з п.2.3 частини 3 договору, банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 15 000, 00 гривень. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 15 000,00 грн. Однак, відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого, станом на 22.07.2014 року виникла прострочена заборгованість на загальну суму 21024, 13 гривень, яка складається з: тіло кредиту - 11096,50 гривень, прострочене тіло кредиту - 3332,77 гривень, заборгованість за відсотками - 6594,86 гривень. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі наданих доказів, в межах заявлених позовних вимог, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. 06.04.2013 року між Публічним Акціонерним Товариством «Дельта Банк» та [PERSON] відповідно до умов заяви була укладена кредитна угода № 002-20531-060413. (а. с.3-6). Згідно з п.2.1, п.2.2, п.2.5 частини 1 договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок для погашення заборгованості № [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно з п.2.3 частини 3 договору, банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 15 000, 00 гривень. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 15 000,00 грн. Однак, відповідач не виконав належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого, станом на 22.07.2014 року виникла прострочена заборгованість на загальну суму 21024, 13 гривень, яка складається з: тіло кредиту - 11096,50 гривень, прострочене тіло кредиту - 3332,77 гривень, заборгованість за відсотками - 6594,86 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості. (а. с. 9). Згідно з ч.2 ст.642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Ст. ст. 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, під час судового розгляду справи встановлено, що умови договору № 002-20531-060413 від 06.04.2013 року відповідачем належним чином не виконані, що є порушенням вимог ст. ст. 526, 530, 1054 ЦК України та підставою для задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved