Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство «БРОКБІЗНЕСБАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за додатковою угодою № 1 від 13.03.2013 року до договору № 20121128121436 в сумі 22636,31 грн., судовий збір в сумі 243,60 грн. Позивач посилається на те, що 13.03.2013 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та [PERSON] було укладено договір № 20121128121436 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE. Згідно п.1.1 зазначеного договору банк відкриває власнику рахунку - [PERSON] не персоніфіковану платіжну картку миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE та відкриває спеціальний картковий рахунок [NUMBER] в гривні та здійснює його обслуговування. У відповідності до додаткової угоди № 1 від 13.03.2013 року [PERSON] було надано грошові кошти в сумі 9500,00 грн., шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на строк з 13.03.2013 року по 12.03.2015 року зі сплатою 32,0% річних за користування кредитними коштами на споживчі цілі. Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за додатковою угодою № 1 від 13.03.2013 року, в результаті чого станом на 13.02.2015 року виникла прострочена заборгованість на загальну суму 22636,31 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 9238,98, грн., заборгованості за відсотками - 4298,52 грн., неустойки за прострочення сплати кредиту - 5264,95 грн., неустойки за прострочення сплати процентів - 1284,10 грн., суми індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам - 395,28 грн., 3% річних за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по кредиту) - 246,79 грн., 3% річних за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по несплаченим процентам) - 60,19 грн. Представник позивача, ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» в судове засідання не з'явився, в позові просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 13.03.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 20121128121436 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE. Згідно п.1.1 зазначеного договору банк відкриває власнику рахунку - [PERSON] не персоніфіковану платіжну картку миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE та відкриває спеціальний картковий рахунок [NUMBER] в гривні та здійснює його обслуговування. У відповідності до додаткової угоди № 1 від 13.03.2013 року [PERSON] було надано грошові кошти в сумі 9500,00 грн., шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на строк з 13.03.2013 року по 12.03.2015 року зі сплатою 32,0% річних за користування кредитними коштами на споживчі цілі. У ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» дане визначення банківського кредиту - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. За кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 «Позика» глави «Позика, кредит, банківський вклад», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і випливає із суті кредитного договору. Викладене міститься у ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України. Виходячи із редакції ч. 1 ст. 1046, ст.1054 Цивільного кодексу України грошові кошти передаються кредитодавцем позичальнику у власність, однак останній зобов'язується їх повернути та сплатити проценти кредитодавцеві. Згідно з ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, який приймається без обмежень для оплати будь-яких вимог та зобов'язань, якщо інше не передбачено цим Декретом, іншими актами валютного законодавства України. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором та додатковою угодою належним чином не виконав, тому у нього перед позивачем станом на 13.01.2015 року існує заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом - 9238,98, грн., заборгованості за відсотками - 4298,52 грн., неустойки за прострочення сплати кредиту - 5264,95 грн., неустойки за прострочення сплати процентів - 1284,10 грн., суми індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам - 395,28 грн., що підтверджується розразунком заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Що стосується позовної вимоги про стягнення 3% річних за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по кредиту) в сумі 246,79 грн., 3% річних за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по несплаченим процентам) в сумі 60,19 грн., суд вважає дана вимога задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.Між позивачем та відповідачем існують договірні відносини. В укладеному договорі визначений процент за користування кредитом в розмірі 32.0% річних. 3% річних за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по кредиту) і 3% річних за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по несплаченим процентам) в договорі не зазначені. З огляду на вищевикладене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, а саме стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 22329,23 грн. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача, як уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, звільнено від сплати судового збору при подачі позову до суду, тому суд вважає необхідним стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. в винної сторони відповідно до статті 88 ЦПК України.

Outcome: partial