Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» 01 жовтня 2015 року звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 20.12.2006 року між Закритим Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (правонаступником якого є Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк») та [PERSON] був укладений договір № DNRMRX10620010 згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1866,70 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, але відповідач [PERSON] належним чином свої зобовязання не виконав, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого, за ним станом на 24.09.2015 року утворилась заборгованість - 67461,46 грн., яка складається з: 1828,34 грн. - заборгованість за кредитом; 20278,84 грн. - по процентам за користування кредитом; 252,00 грн. комісія за користування кредитом; 45102,28 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Від цієї суми заборгованості рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.10.2014 року була задоволена сума до стягнення в розмірі 54720,83 грн. і різниця становить 12740,63 грн., а також штраф (фіксована частина) 500 грн., 637,03 грн. штраф (процентна складова). Отже, заборгованості до стягнення становить 13877,66 грн., яка складається з : 3012,33 грн. проценти за користування кретином; 10865,33 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором. Оскільки, відповідач добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач змушений був звернутися до суду і згідно уточнень просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 13877,66 та судові витрати. В судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] не зявився, про день місце та час проведення судового засідання сповіщений належним чином. Письмово просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, письмових заяв від нього не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 20.12.2006 року між Закритим Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (правонаступником якого є Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк») та [PERSON] був укладений договір № DNRMRX10620010 згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1866,70 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6-10). Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, але відповідач [PERSON] належним чином свої зобовязання не виконав, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого, за ним утворилася заборгованість, яка рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.10.2014 року з відповідача була стягнута станом на 02.07.2014 року в розмірі 54720,83 грн. (а.с.4). Відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязання и станом на 24.09.2015 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 13877,66 грн. та складається з: 3012,33 грн. проценти за користування кретином; 10865,33 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором (а.с.5). Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON], на користь позивача суму заборгованості в розмірі 13877,66 грн. Крім того, згідно положень частини 1 статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову було оплачено судовий збір і його вимоги задоволені, з відповідача також належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати в сумі 1218,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved