Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі Банк) 18.05.2015р звернувся до суду з дійсним позовом, вказуючи, що 20.12.2010р. між Банком та [PERSON], відповідачем у справі, був укладений кредитний договір № 004-04518-201210, відповідно до якого відповідачу відкритий картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, надано Державну платіжну картку, ПІН-код до картки та Банк здійснював обслуговування Держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний і згідно зазначеного кредитного договору Банк відкрив відповідачу кредитну лінію на загальну суму 30 000грн та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 1000грн. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] у відповідності до кредитного договору зобов'язана була щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частинами суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, здійснювати погашення в повному обсязі заборгованість за Овердрафтом, сплачувати всі суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та всю суму пені, у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією. Однак, відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 17.04.2015р виникла прострочена заборгованість у загальній сумі 1 509,28грн (тіло кредиту). Просив суд стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість по кредитному договору у загальній сумі 1509,28грн. Представник ПАТ «Дельта Банк» - Духота І.В. підтримав вимоги позову в повному обсязі та просив розглядати справу у свою відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який про слухання справи повідомлений належним чином в порядку ст.76 ЦПК України, в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам. Заперечення проти позовної заяви та клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не надавав. Суд, згідно до ст.224 ЦПК України, з урахуванням міркування представника позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача і відповідача та постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Вивчивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно Договору № 004-04518-201210 від 20.12.2010р на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідачу [PERSON] відкрита кредитна лінія на загальну суму 30 000грн. та на день укладення цього Договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 1000грн, надано платіжну картку, ПІН-код до картки. Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що Банк виконав свої зобов'язання перед відповідачем [PERSON], а саме відкрив їй картковий рахунок [NUMBER], відкрив Кредитну лінію на загальну суму 30 000грн, надав платіжну картку, ПІН-код до картки та здійснював обслуговування Держателя на умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У відповідності із ст.1049 ч.1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (кошти в такій же сумі) у термін і в порядку, що встановлені договором. У відповідності із ст.1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Пунктами 3.6, 3.7 Договору № 004-04518-201210 від 20.12.2010р передбачено, що [PERSON] зобов'язана щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу….у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом, процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом, а також інших платежів, клієнт сплачує Банку пеню в розмірі, в строки та порядку, які визначені Правилами та Тарифами. Із наданого позивачем до суду розрахунку ціни позову вбачається, що згідно Договору № 004-04518-201210 від 20.12.2010р. за відповідачем у справі станом на 17.04.2015р утворилася заборгованість в загальній сумі 1 509,28грн (тіло кредиту). Таким чином, судом встановлено, що Банк виконав свої зобов'язання, згідно умов вищевказаного Договору відкривши відповідачу Кредитну лінію на загальну суму 30 000грн, надавши платіжну картку, ПІН-код до картки та здійснюючи обслуговування Держателя на умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Однак, відповідач порушив умови повернення Банку суми отриманого кредиту і станом на 17.04.2015р у неї перед Банком утворилася заборгованість в загальній сумі 1 509,28грн (тіло кредиту), яка підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі на користь позивача. Також у відповідності із ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60грн.

Outcome: approved