Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], у якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №К-5187058 від 17 липня 2013 року у розмірі 239 535,59 гривень та судові витрати у розмірі 2395,36 гривень, посилаючись на неможливість вирішення вказаного спору в позасудовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав до суду заяву у якій підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надала до суду заяву у якій заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що вказаний кредитний договір вона укладала в інтересах раніше невідомої їй особи, яка запевнила її, що буде самостійно виплачувати кредит. За укладання вказаного договору вона отримала 1000 доларів США. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що 17 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №К-5187058, відповідно до якого Банк надав їй кредит у розмірі 216 145 гривень, а відповідач прийняла на себе зобов'язання сплачувати відсотки за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту до повного погашення заборгованості за кредитом. Позивач в повному обсязі виконав свої зобов'язання за кредитним договором, зарахувавши на рахунок відповідача відповідну суму кредиту. Відповідач [PERSON] належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, в результаті чого, станом на 13 січня 2014 року виникла заборгованість по поверненню кредиту у розмірі 239 535,59гривень, яка складається з: тіла кредиту у розмірі 213 658,91 гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 860,81 гривень, заборгованості за комісіями у розмірі 10 699,20 гривень, пені у розмірі 14316,67 гривень, у зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525 та 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Суд не приймає до уваги доводи відповідача, оскільки на їх підтвердження, відповідачем не було надано до суду жодних доказів, а в ході судового розгляду справи їх встановлено не було. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Outcome: approved