Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (надалі по тексту Банк) звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 07 травня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2505/0508/57-003, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 27000 доларів США строком повернення до 07 травня 2028 року, зі сплатою 13,5 % річних за користування кредитом. За вказаним договором відповідач зобов'язався щомісячно 10 числа до дня закінчення дії договору сплатити заборгованість за кредитом відповідно до складеного графіку погашення кредиту З метою забезпечення [PERSON] зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, 05 березня 2010 року Банк уклав договір поруки із [PERSON] Оскільки на порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобовязання по своєчасному поверненню кредиту та відсотків не виконує, станом на 10 серпня 2014 року за останнім утворилась заборгованість на загальну суму 329075,75 грн., яку Банк, як особі якій належить право грошової вимоги за договором купівлі-продажу прав вимоги за договором від 15 червня 2012 року, укладеного між ним та ПАТ «Дельта Банк», який у свою чергу придбав право вимоги за договором 25 травня 2012 року у ПАТ «Сведбанк» (правонаступник первісного кредитора ВАТ «Сведбанк»), просив стягнути солідарно з відповідачів та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак, згідно поданої заяви просив суд розглянути справу у його відсутності, так як позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав та проти повернення банку отриманого кредиту не заперечує, однак через фінансові труднощі та сімейні обставини не зміг своєчасно розрахуватися за отриманий кредит. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, оскільки про отримання кредиту чоловіком [PERSON] їй нічого не відомо та договір поруки нею не підписаний. Представник відповідачки [PERSON] просив суд при ухваленні рішення врахувати доводи відповідачки [PERSON] Суд, вислухавши пояснення відповідачів, представника відповідача [PERSON] дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що 07 травня 2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2505/0508/57-003, відповідно до умов якого відповідач отримав споживчий кредит в розмірі 27000 доларів США строком до 07 травня 2028 року, зі сплатою відсотків, зокрема, з дня укладення до 05 березня 2010 року 13,5 % річних; з 06 березня 2010 року по 09 січня 2011 року 7,0 % річних; з 10 січня 2011 року по 09 січня 2012 року 10,0 % річних; з 10 січня 2012 року по 07 травня 2028 року 15,58 % річних, що підтверджується наданим суду кредитним договором (а.с. 5-11). У відповідності до кредитного договору, погашення заборгованості за кредитом та сплату відсотків має здійснюватися 10 числа кожного місяця та в день закінчення дії договору шляхом сплати ануїтентних платежів, розмір яких за період з 10 квітня 2010 року складає 214,64 доларів США; з 10 лютого 2011 261,76 доларів США та з 10 лютого 2012 року 356,05 доларів США. Погашення за користування кредитом з місяця укладання договору до 10 квітня 2010 року здійснюється позичальником шляхом сплати фактично нарахованих відсотків не пізніше 10 числа кожного місяця. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. На виконання забезпечення зобов'язань за вказаним кредитним договором, ПАТ «Сведбанк» 05 березня 2010 року уклав із [PERSON] договір поруки, відповідно до умов якого остання зобовязується перед кредитором відповідати солідарно з [PERSON] за виконання останнім обовязків щодо сплати кредиту та відсотків за користування ним (а.с. 14). Нормою ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. На порушення умов договору, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконував, у зв'язку із чим, за ним станом на 10 серпня 2014 року утворилася заборгованість на загальну суму 26103,13 доларів США, з яких 24873,76 доларів США - заборгованість за кредитом, 1178,55 доларів США - проценти за користування кредитними коштами, 50,82 доларів США - штраф (а.с. 20) Відповідно до розрахунку позивача з урахуванням курсу Національного банку України станом на 30 серпня 2013 року, заборгованість відповідача перед позивачем складає 329075 грн. 75 коп. Відповідно до положень ст. 10, 58-60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі та суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справі на підставі належних та допустимих доказів. За клопотанням відповідачки [PERSON] судом 23 березня 2015 року було призначено почеркознавчу експертизу. Разом з тим, через не здійснення відповідачкою [PERSON] оплати за її проведення, остання проведена не була. Після відновлення провадження у справі відповідачі будучі належним чином повідомлені про час та місце слухання справи в судове засідання не зявилися та будь-які докази на підтвердження чи то спростування обставин погашення кредиту суду не надали, у звязку із чим вимоги Банку про стягнення заборгованості з останніх є обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved