Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» (далі -- ПАТ КБ «Приватбанк», Банк) свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеної між сторонами генеральної угоди про реструктуризацію боргу від 25 листопада 2013 року відповідач [PERSON] отримав у позивача 5424,84 гривень кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості з помісячним погашенням кредиту та кінцевим терміном його повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальником порушено строки погашення кредиту, у зв'язку з цим Банк просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість та судові витрати. Борг відповідача становить 14656,79 гривень, складовими якого є: 5424,84 гривень заборгованість за кредитом, 3156,22 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 6075,72 гривень заборгованість за пенею та комісією, 0,01 гривень штраф. ПАТ КБ «Приватбанк» подало заяву про розгляд справи у відсутності його представника, не заперечує проти заочного її розгляду. Відповідач, який належним чином був сповіщений про розгляд справи, до суду не з'явився, про причини неявки не повідомляв, будь-яких клопотань не подавав. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). На підставі частини 2 статті 197 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Аналізом доказів по справі встановлено наступне. Відповідно до анкети-заяви від 19 травня 2007 року, генеральної угоди про реструктуризацію боргу відповідач отримав у позивача 5424,84 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту з можливістю його збільшення-зменшення на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості з помісячним її погашенням у розмірі 271,46 гривень. Згідно поданого Банком розрахунку станом на 06 лютого 2017 року заборгованість [PERSON] складає 14656,79 гривень, з яких 5424,84 гривень заборгованість за кредитом, 3156,22 гривень заборгованість за процентами; 6075,72 гривень -- нарахована комісія, 0,01 гривень штраф. Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного Кодексу України (далі -- ЦК) зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 статті 530 ЦК передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: розірвання договору, сплата неустойки. Згідно зі статтею 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 546 ЦК передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За правилами статті 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до поданих позивачем розрахунків [PERSON] дійсно порушував свої зобов'язання. Заборгованість за кредитом станом на 06 лютого 2017 року становить 5424,84 гривень, заборгованість за процентами -- 3156,22 гривень. Між тим, аналіз положень статті 549 ЦК вказує, що пеня і штраф і різновидами неустойки, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відтак, за одне й те саме порушення зобов'язання не можуть стягуватись одночасно. Відповідач, починаючи з 18 червня 2014 року, не погашає кредитну заборгованість, що суд розцінює як одиничне, а не множинне порушення одного і того ж зобов'язання. У цьому контексті суд також звертає увагу, що з поданого Банком розрахунку заборгованості та у позовній заяві містяться суперечності щодо правової природи сум, які позивач просить стягнути з відповідача. У розрахунку заборгованості 6075,72 гривень значиться як комісія, у позовних вимогах ця сума уже називається «заборгованістю за пенею та комісією» без конкретної вказівки про розмір пені та комісії. Відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №\~168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). З поданих позивачем доказів неможливо встановити за які додаткові послуги ПАТ КБ «Приватбанк» нарахувало [PERSON] 6075,72 гривень комісії. За таких умов стягнення вказаної суми з відповідача буде незаконним. Аналогічної правової позиції дійшов Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016\~року у справі № 6-1746цс16. Суперечить закону нарахування позивачем штрафу у фіксованому розмірі (0,01 гривня), адже стаття 549 ЦК містить імперативну норму щодо його обчислення у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Таким чином, у цілому підлягають стягненню з відповідача 5424,84 гривень заборгованості за кредитом (тіло кредиту), 3156,22 гривень заборгованості по процентам. Згідно з частиною 1 статті 88 ЦПК понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи наведене,

Outcome: partial