Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 28.12.2012 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 10713,62 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачці кредит у розмірі, передбаченому кредитним договором. В порушення норм закону та умов договору, відповідачка зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, у звязку із чим станом на 05 квітня 2016 року має заборгованість в розмірі 24187 грн. 46 коп., яка складається з наступного: 10527,55 грн. - заборгованість за кредитом; 6080,11 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 7579,80 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 14085,65 грн., яка була задоволена рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 04.12.2014 року з відповідачки [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 10101,81 грн. Отже, заборгованість до стягнення становить 10101,81 грн. Позивач просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 28.12.2012 року в розмірі 10101,81 грн. та судові витрати. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. В письмовій заяві позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив про розгляд справи за відсутності представника позивача та про ухвалення заочного рішення у випадку неявки в судове засідання відповідачки. Відповідачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, заяву про розгляд справи в судовому засіданні за її відсутності не надала. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Тому суд ухвалив на підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України розглянути справу заочно. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що 28.12.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (а.с.8). Відповідно до п. 1 даної Генеральної угоди, сторони узгодили зменшити заборгованість за Договором №1, яка виникла за період з дати надання кредиту, а саме: відсотки на 242 грн., комісію на 0,0 грн., пеню на 0,0 грн., штраф на 0,0 грн. Заборгованість з дати підписання даної угоди складає 2742,37 грн., дата кінцевого погашення заборгованості 31.12.2015 року. Сторони узгодили за Договором 2: зменшити розмір заборгованості, яка виникла за період з дати надання кредиту, а саме: відсотки на 0,0 грн., комісію на 0,0 грн., пеню на 736,40 грн., штраф 0,0 грн.; заборгованість складає 8621,28 грн., дата кінцевого погашення кредиту 31.12.2015 року. Згідно п. 1.4.2 Генеральної угоди вся заборгованість за кредитом, починаючи з дня, наступного за днем повернення кредиту, вважається простроченою. Згідно п. 1.4.3 Генеральної угоди наступного дня за днем повернення кредиту позичальник сплачує банку штраф в розмірі 242 грн. за Договором №1 та 736,40 грн. за Договором №2. Відповідно до пункту 2.1 указаної Генеральної угоди Банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 10713,65 грн. на строк 36 місяців, з 28.12.2012 року по 31.12.2015 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту, на споживчі цілі в сумі 10713.65 грн. в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків в розмірі 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту у зазначені в заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 01 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 388,69 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших витрат згідно Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.12.2015 року. Відповідно до пункту 2.2. Генеральної угоди при порушенні позичальником строків погашення заборгованості більш ніж на 31 день, по зобовязанням, строк яких не настав, сторони узгодили, що строком повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 978,4 грн. Згідно пункту 2.5. Генеральної угоди позичальник зобовязується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди. При порушенні позичальником зобовязань з погашення кредиту позичальник сплачує пеню, розмір якої указано в умовах і правилах, за кожний день прострочки (п.2.8). Судом встановлено, що [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала. Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 04.12.2014 року, яке не було оскаржене та набрало чинності 15.12.2014 року, з відповідачки [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 14085,65 грн. та судові витрати в сумі 243,60 грн. (а.с.4). Згідно з інформацією Відділу державної виконавчої служби Приморського РУЮ від 12.05.2016 року (а.с.49-55) виконавче провадження по виконанню виконавчих листів №2/326/309/2014, виданих 24.12.2014 року Приморським районним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в розмірі 14085,65 грн. та судових витрат в розмірі 243,60 грн. державним виконавцем було відкрито 12.05.2016 року У звязку з невиконанням належним чином умов кредитного договору за [PERSON], згідно розрахунку позивача (а.с.5-6), станом на 05.04.2016 року числиться заборгованість перед ПАТ КБ «Приват Банк» в розмірі 24187 грн. 46 коп., яка складається з наступного: 10527,55 грн. - заборгованість за кредитом; 6080,11 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 7579,80 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом. З урахуванням Рішення Приморського районного суду Запорізької області від 04.12.2014 року заборгованість до стягнення станом на 05.04.2016 року складає 10101,81 грн. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 та ч.3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до частини першої та частини четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ч. 1 ст.\~598 ЦК України \~зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею\~599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Отже відповідно до статей\~525, 526, 598, 599, 610, 611, 1048, 1054 ЦК України наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не позбавляє права на отримання процентів до дня повернення позики та штрафних санкцій, передбачених умовами договору та\~ЦК України. Зазначена правова позиція викладена\~\~у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15, яка згідно зі ст.\~360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для судів і згідно ч. 2 ст.\~214 ЦПК України\~враховується судом при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин. Судом встановлено, що сторони уклали кредитний договір, позивач виконав у повному обсязі свої зобовязання, передбачені цим договором, надав кредит відповідачу, але відповідач покладені на нього зобовязання з повернення кредиту, не виконав. Судове рішення про задоволення вимог кредитора боржником не виконано. Заборгованість до стягнення за вказаним кредитним договором станом на 05.04.2016 року, яка підтверджена розрахунком позивача, складає 10101 грн. 81 коп. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості у розмірі 10101 грн. 81 коп. підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VІ з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача витрати по оплаті судового збору у сумі 1378 грн., які підтверджені наданим позивачем платіжним дорученням (а.с.1).

Outcome: approved