Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК» (надалі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», [PERSON]) звернулося в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих грошових коштів в сумі 77\~975,24 грн. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що відповідач з 17 січня 2013 року є користувачем web-інтерфейсу LIQPAY, правовідносини з використання якого врегульовані угодою користувача, що розміщена на сайті https://www.liqpay.com/. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вважає, що при проведенні у web-інтерфейсі LIQPAY переліку операцій в січні-травні 2014 року [PERSON] без наявної на те правової підстави набув грошові кошти позивача в загальній сумі 63 680,00 грн., внаслідок того, що поповнивши рахунок LIQPAY на суму 66 200 грн., ініціював та отримав виконання від Банку операції з перерахування на власні рахунки та рахунки третіх осіб коштів на загальну суму 144 019,18 грн. Безпідставне отримання відповідачем грошових коштів стало можливим у зв'язку з заміною старого інтерфейсу на новий із доповненням його функціонального наповнення та зміною технології обробки платежів. При цьому для перегляду архівних операцій користувачам нового web-інтерфейсу LIQPAY залишався доступним старий web-інтерфейс. [PERSON] було виявлено та використано вразливість нового web-інтерфейсу LIQPAY, яка полягала в тому, що через архів операцій старого web-інтерфейсу LIQPAY користувач мав можливість ініціювати здійснення переказу саме в старому web-інтерфейсі LIQPAY. Основна технологічна відмінність двох web-інтерфейсів полягала в тому, що в новому web-інтерфейсі переказ і відображення інформації за його результатом здійснювалося онлайн, тобто негайно, а в старому негайно проводилась лише перевірка наявності коштів, а проведення операцій відображалось протягом 1-2 годин. Операції в новому web-інтерфейсі LIQPAY не відображались та не впливали на залишок коштів в старому web-інтерфейсі LIQPAY. Оскільки [PERSON] користувача, укладена між відповідачем та Банком при початку користування web-інтерфейсом LIQPAY, передбачає лише приймання розпоряджень користувача з переказу коштів, не встановлюючи можливість надання у користування коштів понад залишок клієнта, то одержання таких коштів та здійснення за їх рахунок переказу коштів на користь третіх осіб є набуттям користувачем грошових коштів, що виходить за межі предмету регулювання [PERSON] користувача, а відповідно є безпідставним набуттям. Вказане зумовлює виникнення у [PERSON] обов'язку повернути набуті кошти ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Також позивач вважає за доцільне здійснити розрахунок процентів за користування коштами, що були набуті відповідачем без належної для того підстави за обліковою ставкою НБУ, які згідно проведеного розрахунку складають суму 14\~295,24 грн. Таким чином, оскільки в період з 19 січня 2014 року по 20 травня 2014 року [PERSON] було здійснено операції в старому та новому web-інтерфейсах LIQPAY, які дали змогу здійснити перекази коштів на 63 680,00 грн. більше за суму наявних коштів на рахунку, вказані грошові кошти є безпідставно набутими та підлягають поверненню шляхом їх стягнення з відповідача в користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Також позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Банку відсотки за користування безпідставно набутими грошовими коштами у період з 15 травня 2014 року по 28 липня 2015 в сумі 14 295,24 грн. та витрати, повязані з оплатою судового збору. В судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заявлені позовні вимоги підтримала, з підстав, наведених у позовній заяві, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] не визнав позовних вимог Банку, про що подав письмові заперечення, зазначивши, що ті обставини на які покликається позивач не мали місця, а тому заявлений до нього позов є безпідставним. Заслухавши пояснення представника позивача доводи та заперечення відповідача, дослідивши та оцінивши докази, суд приходить до висновку про те, що заявлений ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного. Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Обєктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом ч.1 ст.1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Вiдповiдно до ч.1, п.1 ч.2 ст.11, частин 1, 2 ст.509 ЦК України цивiльнi права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов'язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - вiдповiдно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.177 ЦК України обєктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Як встановлено в судовому засіданні та визнано сторонами у справі [PERSON] надав Банку свою згоду на користування web-інтерфейсом LIQPAY, у звязку із чим між сторонами виникли правовідносини, що регулюються [PERSON] користувача (надалі - [PERSON]), розміщеною на сайті https://www.liqpay.com/. Відповідно до преамбули вказаної [PERSON], Банк публічно пропонує необмеженому колу осіб можливість отримання послуг переказу грошових коштів з використанням web-інтерфейсу LIQPAY. Банк являється Оператором, який приймає зобовязання здійснювати прийняття та переказ грошових коштів від клієнтів за допомогою web-інтерфейсу LIQPAY (п.1.1 [PERSON]). Відповідно до п.1.3 [PERSON], вказана угода публічно доводиться до відома необмеженому колу фізичних осіб для сприяння в здійсненні грошових переказів в мережі Інтернет, шляхом її розміщення (публікації) на офіційному веб-сайті www.LiqPAY.com (постійно доступна для ознайомлення), та вступає в силу з моменту реєстрації клієнта у web-інтерфейсі LIQPAY (п.1.4 [PERSON]). В силу п.3.3 [PERSON], обовязки Банку в межах цієї [PERSON] обмежуються прийняттям грошових коштів у клієнтів і передачі грошових коштів особам, яким вони призначені. Банк виконує доручення клієнта, які містяться в дистанційному розпорядженні, відправленому Банку (п.3.1 [PERSON]). Змістом п.5.7 [PERSON] передбачено, що дана [PERSON] вважається укладеною і вступає в силу з моменту акцепту, який визначається часом введення користувачем на сайті унікального одноразового пароля, отриманого на номер телефону, вказаного при реєстрації. З наведеного вбачається, що у випадку відправлення клієнтом Банку у дистанційному розпорядженні доручення на здійснення грошового переказу та виконання Банком такого доручення шляхом передачі грошових коштів особі, якій вони призначені, сторони здійснюють свої права та обовязки, що виникли із акцептованої відповідачем [PERSON]. Вчинення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» переказів коштів за дорученням клієнта, яким є [PERSON], за допомогою web-інтерфейсу LIQPAY здійснювалося на підставі укладеного між сторонами правочину - публічної [PERSON], відповідно до змісту якої такі дії є обовязком Банку. Частиною 1 ст.202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно із частинами 1 та 2 ст.205 ЦК України правочин може вичинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Приписами ч.1 ст.207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. В силу ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе зобовязання здійснювати продаж товарів, виконання робі або надання послуг кожному. Хто до неї звернеться (в тому числі банківське обслуговування). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона може запропонувати свої умови договору (ч.1 ст.634 ЦК України). Аналіз положень ч.1, п.1 ч.2 ст.11, ч.1 ст.177, ч.1 ст.202, частин 1, 2 ст.205, ч.1 ст.207, ч.1 ст.633, ч.1 ст.634, ч.1 ст.1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що у виниклих між сторонами правовідносинах [PERSON] користувача є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст.1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Як встановлено в судовому засіданні та визнано сторонами у справі, відповідач [PERSON] є користувачем web-інтерфейсу LIQPAY з 17 січня 2013 року, і перекази ним коштів в період з 19 січня 2014 року по 20 травня 2014 року за допомогою web-інтерфейсу LIQPAY мали місце після акцептування ним [PERSON] користувача. Таким чином, правовідносини між сторонами виникли на підставі публічного договору приєднання та є зобовязальними. Надані ж в обґрунтування заявлених позовних вимог відомості про спірні перекази, що були ініційовані в старому та новому web-інтерфейсі LIQPAY, а також виписка руху коштів по рахунку LIQPAY 4731185016106483 підтверджують висновки зроблені судом про наявність між сторонами договірних правовідносин та не містять фактичних даних про набуття відповідачем грошових коштів ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» поза межами [PERSON] користувача. За вказаних вище обставин, правовідносини сторін регулюються нормами зобов'язального права, які застосовуються до окремих видів угод, а не ст.1212 ЦК України, на яку посилався позивач як на підставу позовних вимог. Таким чином, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч.1 ст.1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому. Таким чином, проаналізувавши матеріали справи та норми закону, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих грошових коштів слід відмовити у звязку з їх безпідставністю.

Outcome: dismissed