Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «БМ Банк» (далі по тексту - позивач, ПАТ «БМ Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач 1, [PERSON].), [PERSON] (далі по тексту - відповідач 2, [PERSON].) про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 99 197,77 грн., яка складається з суми основної заборгованості у розмірі 85 644,54 грн., процентів за користування кредитними коштами у розмірі 7 291,69 грн. та пені у розмірі 6 261,54 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов укладеного між позивачем та відповідачем 1 кредитного договору, відповідач 1 зобов'язався здійснювати своєчасне погашення кредиту та сплачувати усі інші передбачені договором платежі. В якості забезпечення виконання ним своїх зобов'язань за умовами кредитного договору, між позивачем, відповідачем 1, та відповідачем 2 - [PERSON] було укладено договір поруки. Однак, відповідачі свої зобов'язання за кредитним договором та договором поруки не виконали, у зв'язку з чим за ними утворилась заборгованість, яку позивач і просить стягнути з урахуванням нарахованих відсотків за користування кредитними коштами та пені. Позивач у судове засідання не з'явився, однак його представник подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у заяві позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів та ухвалити заочне рішення відповідно до стст. 169 ч. 4, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 30 грудня 2013 року між ПАТ «БМ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №24/97/301213, відповідно до частини №1 даного договору, позивач надає відповідачу грошові кошти (далі по тексту - кредит) в сумі 106 165 грн. на строк користування до 29 грудня 2020 року, а відповідач зобов'язується повернути наданий кредит, сплатити відсотки у розмірі 16,99% річних та платежі за кредитом у встановлений у договорі строк в повному обсязі. А згідно з п. 3.6 частини №2 цього договору погашення кредиту та оплата відсотків за його користування здійснюється в порядку та строки згідно графіку повернення кредиту і сплати відсотків, наведеному у Додатку №1, який є невід'ємною частиною даного договору. Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, відповідно до частини №1 договору здійснив видачу кредитних ресурсів у розмірі 106 165 грн. Позичальник - відповідач 1 скористався кредитними ресурсами та свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, про що попереджався кредитором. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Свої зобов'язання за кредитним договором у визначений у ньому строк відповідач 1 не виконав, протягом дії кредитного договору несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував залишок заборгованості по кредиту та відсотки за користування ним. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем та перевіреного судом, станом на 07 .12.2015 року заборгованість відповідача 1 перед позивачем за кредитним договором становить 85 644,54 грн. та 7 291,69 грн. - сума відсотків за користування кредитними коштами. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А відповідно до ст. 611 цього Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. А згідно з ч. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 8.1 розділу №2 кредитного договору встановлено, що при порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів за користування коштами позичальник - відповідач 1 зобов'язаний додатково сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу. Беручи до уваги наведене та перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку, що сума пені, яка підлягає стягненню становить 6 261,54 грн. (1 333,73 +4 927,81). Крім того, судом також встановлено, що 30.12.2013 року між ПАТ «БМ ББАНК», [PERSON] та [PERSON] укладений договір поруки № 24/97/301213, у відповідності до умов якого, поручитель - відповідач 2 на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед позивачем відповідати за зобов'язаннями відповідача 1, які виникають з умов кредитного договору в повному обсязі цих зобов'язань. Крім того, договором поруки встановлено, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником - відповідачем 1 зобов'язань за кредитним договором, позичальник і поручитель несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. За змістом ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідачі не виконують належним чином взяті на себе зобов'язання за вищезазначеними договорами, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі з урахуванням їх уточнення. У зв'язку з викладеним суд стягує солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 99 197,77 грн., яка складається з суми основної заборгованості у розмірі 85 644,54 грн., процентів за користування кредитними коштами у розмірі 7 291,69 грн. та пені у розмірі 6 261,54 грн. Судові витрати відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved