Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі ПАТ) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи це тим, що 23 листопада 2012 року між ПАТ та [PERSON] був укладений кредитний договір № 001-28006-231112. Відповідно до п. 2.7 частини 2 вказаного договору ПАТ відкрило [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України для погашення заборгованості (сплати платежів). Відповідно до п. 2.1 частини 5 вказаного договору моментом прийняття банком пропозиції щодо укладення договору, а отже і моментом укладання договору вважається дата підписання ПАТ пропозиції та скріплення її печаткою або момент вчинення ПАТ фактичних дій щодо перерахування суми кредиту на поточний рахунок, вказаний у п. 3.3 частини 3 даного договору з метою оплати товару. У відповідності до п. 2.3 частини 5 договору [PERSON] до підписання договору була ознайомлена у письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту. Згідно п. 2.4 частини 2 договору [PERSON] протягом строку кредиту сплачує проценти, виходячи з розміру процентної ставки 0,01 % на рік, яка є фіксованою. По закінченню строку кредиту процентна ставка змінюється відповідно до умов договору. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, надавши [PERSON] споживчий кредит в сумі 16430,36 грн. на придбання товарів (послуг) у суб'єкта господарювання, зазначеного в частині 3 договору. Натомість [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, яка складається з заборгованості за сумою кредиту 16430,36 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 0,88 грн. Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідачки суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у письмовому клопотанні, поданому до суду, просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання на неодноразові виклики не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 23 листопада 2012 року між ПАТ та [PERSON] був укладений договір на підставі заяви № 001-28006-231112 (далі Договір) про надання споживчого кредиту, згідно п. 2.1 якого ПАТ надав [PERSON] кредит в сумі 16430,36 грн., який включає наступні складові елементи відповідно до п. 1.1 Договору: на придбання товарів, визначених у частині 6, у суб'єкта господарювання, зазначеного у частині 3, на суму 13848 грн. 46 коп.; на оплату комісії ПАТ, визначеної у п. 2.6 частини 2 в розмірі 9,90 % від суми кредиту; на оплату страхового платежу у розмірі, визначеному в п. 4. 5 частини 4 в сумі 1760 грн. 40 коп., на рахунок страховика, зазначений у п. 4. 2 частини 4, що підтверджується копіями договору та анкети клієнта, доданими до матеріалів справи. ПАТ взяті на себе зобов'язання виконало, 13348 грн. 46 коп. за придбаний [PERSON] товар перерахувало ТОВ «ДІЄССА», зазначеному у п. 3.1 частини 3 Договору, що підтверджується копією договору та меморіальним ордером № 53707329 від 26 листопада 2012 року, доданими до матеріалів справи. Відповідно до п. 2.7 Договору ПАТ відкрило [PERSON] рахунок [NUMBER] для погашення заборгованості, що підтверджується копією договору, доданою до матеріалів справи. Згідно ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 Цивільного Кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно п. 21 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Позивач у позовній заяві посилається на те, що внаслідок неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору утворилась заборгованість по тілу кредиту в сумі 16430 грн. 36 коп., що підтверджується відповідним розрахунком ПАТ ціни позову, доданим до матеріалів справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання на неодноразові виклики не з'явилася, будь-яких доказів повного та вчасного виконання зобов'язань по кредитному договору суду не надала. За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути наявну заборгованість по тілу кредиту. Відповідно ст. 1048 Цивільного Кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно п. 2. 4 договору розмір процентної ставки перші 12 місяців встановлюється на рівні 0,01 % річних, починаючи з 13-го місяця користування кредитом процентна ставка встановлюється на рівні 48 % річних, що підтверджується копією договору, доданою до матеріалів справи. Розмір нарахованих до сплати і не сплачених [PERSON] відсотків становить 0,88 грн., що підтверджується відповідним розрахунком ПАТ ціни позову, доданим до матеріалів справи. Суд вважає, що позивач правомірно вимагає стягнення з відповідача суми заборгованості за відсотками. Суд знаходить, що згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України та Закону України «Про судовий збір» з відповідачки на користь позивача слід стягнути сплачений при подачі позовної заяви судовий збір.

Outcome: approved