Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго» звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення вартості спричинених збитків у розмірі 4\~208,74 грн., що утворилась в результаті порушення [PERSON] користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357, розрахованих за актом № Н 111282 від 18.03.2014. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що під час проведення співробітниками позивача перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок, встановлено факт порушення відповідачами [PERSON] користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357, а саме розкрадання електричної енергії за допомогою самовільного підключення до електричної мережі після відключення поза приладом обліку, внаслідок чого позивачу спричинено матеріальний збиток. Представник позивача у судове засідання по справі не зявився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 74 - 76 ЦПК України, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розряду справи до суду не звернувся, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з чим суд, з урахуванням згоди позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази\~ у\~ сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок 18.03.2014 за адресою: [ADDRESS] було виявлено порушення п.48 [PERSON], а саме, розкрадання електричної енергії за допомогою самовільного підключення до електричної мережі після відключення поза приладом обліку. При включенні навантаження прилад обліку не враховує спожиту електроенергію. У п. 22 ст. 1 Законом України «Про захист прав споживачів» зазначено, що споживач - фізична особа, який придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих побутових потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника. Згідно ст. 1 Законом України «Про електроенергетику», енергія - електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу. Відповідно до ч. 1 та 4 ст. 26 ЗУ «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та [PERSON] користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Пунктом 37 [PERSON] визначено, що енергопостачальник має право перевіряти справність приладів обліку, вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією. Згідно п. 42 [PERSON] користування електричною енергією для населення споживач електричної енергії зобов'язаний, зокрема, забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача. Відповідно до п. 48 [PERSON] споживач несе відповідальність згідно із законодавством, зокрема, за порушення правил користування електричною енергією; пошкодження приладу обліку. Правопорушення в електроенергетиці в силу ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про електроенергетику» тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є: порушення вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж, енергетичного обладнання і мереж суб'єктів електроенергетики та споживачів енергії, виготовлення, монтажу, налагодження та випробування енергоустановок і мереж, виконання проектних робіт на енергоустановках і мережах; крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; розкомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; створення перешкод у здійсненні державного енергетичного нагляду та у виконанні робіт, пов'язаних з обслуговуванням об'єктів електроенергетики; порушення правил охорони електричних мереж; порушення правил користування енергією; дії, які перешкоджають оперативному персоналу та посадовим особам об'єктів електроенергетики виконувати свої службові обов'язки; незабезпечення енергією споживачів, що не допускають порушень своїх обов'язків перед енергопостачальниками; припинення або обмеження електропостачання навчального закладу незалежно від форми власності протягом навчального року. Пунктом 53 [PERSON] визначено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем [PERSON] користування електричною енергією складається акт, на підставі якого енергопостачальник має право визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача. У разі відмови споживача відшкодувати збитки енергопостачальник передає справу до суду. Як вбачається з акту про порушення [PERSON] № Н 111282 від 18.03.2014, складеного співробітниками позивача, було встановлено, що за вказаною адресою було здійснено розкрадання електричної енергії за допомогою самовільного підключення до електричної мережі після відключення поза приладом обліку (а.с. 4). Способом захисту цивільних прав та інтересів судом, відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розмір заподіяної тим самим позивачеві шкоди, обчислений відповідно до «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», затвердженої Постановою НКРЕ України від 04.05.2006 № 562, складає 4\~208,74 гривень (а.с. 6). Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, суд доходить висновку, що відповідачем було порушено правила користування електричною енергією зафіксованих у вказаному Акті перевірки. Даний Акт відповідачем не оскаржувався, заборгованість згідно даного акту не погашена. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача вартості спричинених збитків у розмірі 4\~208,74 гривень підлягають задоволенню з огляду на їх доведеність та обґрунтованість. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК України та приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved