Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом та, уточнивши позовні вимоги, просить зняти арешт з квартири [ADDRESS] накладений постановою №18650067 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Першого Київського ВДВС ОМУЮ від 02 лютого 2011 року, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №42116056 державного виконавця Першого Київського ВДВС ОМУЮ Кусова Ю.С. від 08 лютого 2014 року, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Другого Київського ВДВС ОМУЮ від 08 лютого 2010 року, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Другого Київського ВДВС ОМУЮ від 08 червня 2012 року та постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Другого Київського ВДВС ОМУЮ від 19 березня 2010 року. При цьому позивач посилається на те, що у серпні 2014 року АТ «Ощадбанк» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк», під час проведення дій по добровільній реалізації іпотечного майна в рахунок погашення заборгованості за кредитом, стало відомо, що на примусовому виконанні Першого та Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебувають виконавчі провадження, про стягнення грошової суми з боржника [PERSON]. Інформацію про наявність арештів позивачем отримано із єдиного державного реєстру реєстрації речових прав на нерухоме майно в нотаріальній конторі. Зазначені постанови про накладення арешту на нерухоме майно боржника, перешкоджають банку реалізувати своє право на задоволення своїх вимог, шляхом реалізації іпотечного майна в рахунок погашення заборгованості за кредитом, а тому вони вимушені звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в заяві, просив їх задовольнити. Представник відповідача Другого Київського ВДВС ОМУЮ вирішення спору залишив на розсуду суду. Представник відповідача Першого Київського ВДВС ОМУЮ та третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином, про причини неявки до суду не повідомили. Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» та згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2011 року № 502 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2003 року № 261» 07 червня 2011 року проведено державну реєстрацію зміни до Статуту ВАТ «Ощадбанк» відповідно до яких змінено назву Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Як встановлено у судовому засіданні, 11 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі а філії - Одеське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» було укладено кредитний договір № 2198-н з [PERSON] на одержання кредиту в сумі 1 617 000 гривень, під 14% річних, з терміном остаточного повернення кредиту 11 грудня 2027 року. Для забезпечення виконання зобов'язань, що випливають із договору з [PERSON] укладено іпотечний договір від 11 грудня 2007 року, предметом якого є нерухоме майно квартира № 5, що в будинку № 47/2, на вулиці Івана Франка в місті Одесі, що належить позичальнику на праві приватної власності. У відповідності до п.3.1.4 договору іпотеки Іпотекодержатель (банк) має право, у випадку невиконання іпотекодававцем своїх зобов'язань за кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до пю5 цього договору та за рахунок виручених від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки. Судом встановлено, що під час проведення дій по добровільній реалізації іпотечного майна в рахунок погашення заборгованості за кредитом, стало відомо, що на примусовому виконанні Першого та Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебувають виконавчі провадження, про стягнення грошової суми з боржника [PERSON] та наявність арештів на іпотечне майно, а саме на квартиру [ADDRESS], накладених: - постановою №18650067 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Першого Київського ВДВС ОМУЮ від 02 лютого 2011 року, в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2919/09, виданого 24 липня 2009 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України»; - постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №42116056 державного виконавця Першого Київського ВДВС ОМУЮ Кусова Ю.С. від 08 лютого 2014 року в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №1512/8536/2012, виданого 08 серпня 2013 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в розмірі 1130434,07 гривень; - постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Другого Київського ВДВС ОМУЮ від 08 лютого 2010 року; - постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Другого Київського ВДВС ОМУЮ від 08 червня 2012 року в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2919/09, виданого 24 липня 2009 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення заборгованості з [PERSON] на АТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в розмірі 1732684,48 гривень; - постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Другого Київського ВДВС ОМУЮ від 19 березня 2010 року. Зазначену Інформацію було отримано позивачем із Єдиного державного реєстру реєстрації речових прав на нерухоме майно в нотаріальній конторі. Згідно ст. 575 ЦК України іпотека є окремим видом застави. Відповідно до ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Таким чином, суд вважає, що накладення арешту на квартиру [ADDRESS] порушує право позивача на звернення стягнення для задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки в порядку, передбаченому Законом України «Про іпотеку» та умовами іпотечного договору. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутись до суду про звільнення заставленого майна з - під арешту. При таких обставинах, суд вважає, уточнені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved