Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (надалі за текстом - ПАТ «Альфа-Банк») звернулось з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - [PERSON]), третя особа - [PERSON] (надалі за текстом - [PERSON]), про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.06.2008 р. між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 490072864 за умовами якого ПАТ «Альфа Банк» надав [PERSON] кредит у розмірі 116 000 доларів США зі сплатою процентної ставки, яка становила 16,25 % річних. [PERSON] зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути ПАТ «Альфа Банк» зазначені кредитні кошти у строки, передбачені договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені договором. В якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених кредитним договором ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] уклали договір поруки від 05.06.2008 р. № 490072864-П, відповідно до умов якого [PERSON] поручилася солідарно та в повному обсязі відповідати перед ПАТ «Альфа Банк» за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань. [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого станом на 26.11.2014 р. утворилась прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 30 051 грн. 27 коп., заборгованість за відсотками у розмірі 1 378 грн. 97 коп., заборгованість по комісії у розмірі 464 грн. та пеня у розмірі 24 636 грн. 19 коп. В зв'язку з чим, ПАТ «Альфа Банк» звернулося до суду за захистом порушеного права та просило стягнути наявну заборгованість з боржника [PERSON] ПАТ «Альфа Банк» до початку судового розгляду надало заяву про розгляд справи за відсутності представника, крім того зазначив, що позов підтримує з тих же підстав, просив його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 26). На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, судом було направлено запит до органів реєстрації місця проживання фізичної особи (а.с. 32), згідно отриманої відповіді [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 33). Згідно ст. 74 ЦПК України судові повістки зі зворотними повідомленнями направлялись за зареєстрованим у вставленому законом порядку місця проживання фізичної особи - відповідача. У разі ж їх відсутності за даною адресою, вважається, що судовий виклик вручений належним чином. [PERSON] в судові засідання не з'явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Так, про явку в судове засідання відповідачу направлялась судова повістка зі зворотнім повідомленням, про явку в судове засідання на 19.02.2015 р., 11.03.2015 р. (а.с. 35, 37-39, 46-47). У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень ПАТ «Альфа Банк»а, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутність [PERSON] та постановлення заочного рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, 05.06.2008 р. між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 490072864 (надалі за текстом - кредитний договір) за умовами якого ПАТ «Альфа Банк» надало [PERSON] кредит у розмірі 116 000 доларів США зі сплатою процентної ставки, яка становила 16,25 % річних (а.с. 5-9). [PERSON] зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути ПАТ «Альфа Банк» зазначені кредитні кошти у строки, передбачені договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені договором. В якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених кредитним договором ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] уклали договір поруки від 05.06.208 р. № 490072864-П (надалі за текстом - договір поруки), відповідно до умов якого [PERSON] поручилася солідарно та в повному обсязі відповідати перед ПАТ «Альфа Банк» за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань (а.с. 12). ПАТ «Альфа Банк» виконало свої зобов'язання по кредитному договору та було надано [PERSON] кредит в обумовленій договором сумі та строк, що підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с. 21). [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого станом на 26.11.2014 р. утворилась прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 30 051 грн. 27 коп., заборгованість за відсотками у розмірі 1 378 грн. 97 коп., заборгованість по комісії у розмірі 464 грн. та пеня у розмірі 24 636 грн. 19 коп., що підтверджено розрахунком (а.с. 20). ПАТ «Альфа Банк» здійснювались заходи щодо врегулювання спору в досудовому порядку, зокрема на адреси [PERSON] та [PERSON] направлялась вимога про дострокове повернення кредиту (а.с. 17), факт направлення підтверджується реєстром рекомендованих відправлень (а.с. 18) та списком згрупованих поштових відправлень (а.с. 19). Розрахунки ПАТ «Альфа Банк», з посиланням на належні та допустимі докази, [PERSON] спростовані не були. Пунктом 5.1 договору поруки [PERSON] підтвердила, що вона повністю ознайомлена з умовами Основного договору та обов'язками боржника за ним. Жодних зауважень чи застережень у [PERSON] на момент укладання та підписання договору не було. Підписання кредитного договору свідчить про намір сторін прийняти на себе права та обов'язки, зазначені у договорі. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки визначені в ст. 611 ЦК України, зокрема розірвання договору. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, у відповідності до ст. 629 ЦК України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 553, 554 ЦК України передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, а у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржниками, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов'язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника та кредитором боржника. Частиною 2 статті 533 ЦК України встановлено, що порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Таким чином, обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, розмір нарахованих позивачем неустойки у загальному розмірі 24 436 грн. 19 коп., заборгованість за процентами за користування кредитом, як плати за користування кредитними коштами у розмірі 1 378 грн. 97 коп., комісію у розмірі 464 грн. та заборгованість за кредитом у розмірі 30 051 грн. 27 коп., з урахуванням розумності та справедливості, суд вважає за доцільне на підставі ст. 551 ЦК України зменшити розмір нарахованої позивачем неустойки до 15 025 грн. 63 коп., як половина суми нарахованої заборгованості за кредитом. На основі з'ясованих обставин справи, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитом, відсотками та комісії у розмірі 31 894 грн. 25 коп., неустойку у розмірі 15 025 грн. 63 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 469 грн. 19 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved