Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №001-05097-150708 від 15.07.2008 року в сумі 1 098,80 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві позивач просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у відповідності до ч. 5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.07.2008 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір №001-05097-150708. На підставі договору банк надав відповідачу кредит в сумі 1 956,22 грн. на придбання певного майна/послуг зі сплатою 0,01% на рік, про що свідчить меморіальний ордер №29220070 від 15.07.2008 р. (а.с.7), з кінцевим строком повернення 14.05.2009р. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих відсотків за його користування, всіх інших виплат, передбачених договором. Однак, відповідач належним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором, кредит погашав невчасно та не повністю, внаслідок чого станом на 25.02.2014 року заборгованість за кредитним договором складає 1 098,80 грн. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №001-05097-150708 від 15.07.2008 року в сумі 1 098,80 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому судовий збір у сумі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved