Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» 04.04.2016 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 18.04.2008 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №DNDBAN101043176, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 64940,00 грн. на термін до 17.04.2013 року Позивач свої зобов'язання виконав, кредит надав, але відповідач [PERSON] належним чином свої зобов'язання не виконав, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за ним станом на 16.03.2016 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 448376,58 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 63846,20 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 45237,08 грн.,заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 4642,50 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 313061,44 грн., штраф (фіксована частина) у розмірі 250,00 грн., штраф (процентна складова) у розмірі 21339,36 грн. Оскільки, відповідач добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач змушений був звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 448376,58 грн. та судові витрати . В судове засідання представник позивача не з'явився, про день місце та час проведення судового засідання сповіщений належним чином. Письмово просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, письмових заяв від нього не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 18.04.2008 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №DNDBAN101043176, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 64940,00 грн. на термін до 17.04.2013 року Позивач свої зобов'язання виконав, кредит надав, але відповідач [PERSON] належним чином свої зобов'язання не виконав, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за ним станом на 16.03.2016 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 448376,58 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 63846,20 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 45237,08 грн.,заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 4642,50 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 313061,44 грн., штраф (фіксована частина) у розмірі 250,00 грн., штраф (процентна складова) у розмірі 21339,36 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Разом з тим, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача пені за порушення виконання основного зобов`язання у розмірі 142808,25 грн. значно перевищує розмір збитків за кредитом, тому суд вважає, що розмір пені за невиконання основного зобов`язання має бути зменшений. Так, згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При вирішенні питання про зменшення неустойки (штрафу, пені) суди повинні об'єктивно оцінити конкретну ситуацію: чи є цей випадок винятковим виходячи з інтересів обох сторін, які заслуговують на увагу; майновий стан сторін; ступінь виконання зобов'язання; причини неналежного виконання зобов'язання та форму вини боржника; співрозмірність розміру неустойки наслідкам порушення; добровільне усунення винною стороною порушення та його наслідків тощо. З огляду на вищевикладене при вирішенні розміру пені, яку слід стягнути з відповідача, суд також враховує співрозмірність розміру неустойки наслідкам порушення, а також вимоги розумності і справедливості і вважає за можливе зменшити суму неустойки до 63846,20 грн. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають частковому задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості в розмірі 199 161,34 грн. Крім того, згідно положень частини 1 статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову було оплачено судовий збір і його вимоги задоволені, з відповідача також належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати в сумі 2987,42 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial