Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.2-3). 23 жовтня 2015 року, до початку розгляду справи по суті, у судовому засіданні [PERSON] надав зустрічну позовну заяву до Публічного Акціонерного Товариства [PERSON] «Приват Банк» про розірвання кредитного договору (а.с.35-36), позовні вимоги за якою ухвалою суду від 23.10.2015 року обєднано в одне провадження з первісним позовом (а.с.37). Позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» мотивовано тим, що 24.10.2007 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ZPP0GA00000039, згідно якому ПАТ КБ «Приват Банк» зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 17410,80 доларів США на термін до 21.10.2022 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користуванням кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору, у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач зобовязання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. У порушення норм закону та умов договору, відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, у звязку із чим станом на 05 серпня 2015 року має заборгованість у розмірі 12908,13 доларів США, яка складається з наступного: - 10897,18 доларів США заборгованість за кредитом; - 891,87 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; - 240,00 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; - 253,44 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: - 11,52 доларів США штраф (фіксована частина); - 614,12 доларів США штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № ZPP0GA00000039 від 24 жовтня 2007 року в розмірі 12908,13 доларів США, що за курсом 21,71, відповідно до службового розпорядження НБУ від 05.08.2015 року, складає 280235,50 грн. та судові витрати. Позовні вимоги за зустрічною позовною заявою [PERSON] до Публічного Акціонерного Товариства [PERSON] «Приват Банк» про розірвання кредитного договору мотивовано тим, що підставою для звернення до суду із цим позовом стало дострокове стягнення кредиту банком, а також істотна зміна обставин, якими сторони керувались при укладанні договору кредиту, а саме: різке підвищення курсу долару США по відношенню до гривні, що унеможливлює подальшу сплату ним валютного кредиту. Вважає, що укладений договір кредиту повинен бути розірваний, оскільки кредитним договором взагалі не передбачено право позичальника розірвати договір кредиту за його ініціативою, а передбачено тільки право банка звернутися до суду із відповідним позовом. Він на загальних підставах, передбачених ЦК України, має право розірвати договір кредиту. Статтею 652 ЦК України передбачено його право на односторонню вимогу про розірвання договору в разі істотної зміни обставин. В даному випадку він вважає, що значне підвищення валютного курсу долару США по відношенню до гривні є саме такими умовами, які передбачені ч.2 ст. 652 ЦК України. Крім того, банк, звертаючись з вимогою про дострокове стягнення кредиту, повинен був заявити вимогу про розірвання договору самостійно, чого банком зроблено не було, тому він звертається з такою вимогою, оскільки після розірвання договору зобовязання сторін згідно ст. 653 ЦК України припиняються та банк не має права нараховувати плату за користування кредитом та штрафні санкції. Стягнення всієї суми боргу може мати місце в разі, коли сторона, що ставить питання про дострокове повернення всієї суми боргу, заявить вимоги про розірвання договору, що передбачене ч. 2 ст. 651 ЦК України, а банк таких вимог не заявляє. Він не заперечує проти дострокового стягнення кредиту, але, оскільки банк не заявив вимогу про розірвання договору, він має право вимагати розірвання договору. На даний час у нього не має можливості сплачувати суми, передбачені договором, що (у разі не розірвання договору) призведе до подальших порушень договору. У банка в такому випадку буде можливість продовжувати нараховувати штрафні санкції та проценти. Просить розірвати кредитний договір № ZPP0GA00000039 від 24.10.2007 року, укладений між ним та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Првиат Банк» (а.с.35-36). Представник позивача ПАТ КБ «Приват Банк» - [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підтримала у повному обсязі, дала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Позовні вимоги [PERSON] до ПАТ КБ «Приват Банк» про розірвання кредитного договору не визнала, пояснила, що банк пропонував боржнику реструктуризувати заборгованість за кредитним договором, але він відмовився. Відповідач уклав кредитний договір в іноземній валюті і взяв на себе зобовязання повернути кредит у цієї ж валюті, взяв на себе відповідні ризики, повязані із поверненням кредиту в іноземній валюті. Бак виконав умови договору, а відповідач порушив зобовязання по поверненню кредиту, здійснив останній платіж у погашення суми кредиту 15.05.2015 року, після цього платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором не здійснював. Вважає вимоги за зустрічним позовом безпідставними та просить відмовити у їх задоволенні. [PERSON] вимоги за зустрічним позовом до ПАТ КБ «Приват Банк» про розірвання кредитного договору підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Просив позовні вимоги задовольнити. Позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором відповідач визнав у повному обсязі, пояснив суду, що дійсно він отримав кредит у зазначеній у кредитному договорі сумі та погашав його у встановлені графіком строки. Після підвищення курсу долару він не зміг сплачувати кредит у розмірі, указаному в умовах договору, тому сплачував скільки міг. Згодом він залишився без роботи і взагалі не зміг погашати суму кредиту. Після його звернення до суду із зустрічним позовом, банк запропонував йому реструктуризувати заборгованість за кредитом, але умови реструктуризації він також виконати не може. Суму заборгованості за кредитним договором він визнає, але у звязку із тим, що банк просить достроково стягнути з нього всю суму за кредитним договором, вважає, що є підстави для розірвання кредитного договору, щоб банк в подальшому не нараховував відсотки та штрафні санкції за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що 24 жовтня 2007 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № ZPP0GA00000039 (а.с.11-13). 17 липня 2009 року ЗАТ КБ «Приват Банк» змінило найменування на ПАТ КБ «Приват Банк» (а.с.15,17,18). Згідно умов кредитного договору банк зобовязався надати [PERSON] кредитні кошти шляхом: видачі готівки через касу на строк з 24 жовтня 2007 року по 21 жовтня 2022 року включно, у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 17410,80 доларів США на наступні цілі: споживчі цілі 15000,00 доларів США, а також у розмірі 2410,80 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, що передбачені п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.10 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного договору. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 202,31 долара США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії (п.7.1). Для виконання даного договору банк відкриває позичальнику рахунок № 29095058103652 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та іншим платежам. Кредит надається в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним договором строки (п.7.2). Забезпеченням виконання позичальником зобовязань за цим договором виступає іпотека 2-кімнатної квартири загальною площею 48,40 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а також всі інші види застави, іпотеки, поруки й т.п., надані банку з метою забезпечення зобовязань за даним договором (п.7.3). Згідно п.7.4 кредитного договору відповідно до ст. 212 ЦК України, при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, передбачених п.п.1.1., 2.2.4, 2.3.3 цього договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,38% на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. При порушенні позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день просрочки, але не менше 1 гривні. Згідно п.2.2.4. кредитного договору позичальник зобовязався погашення кредиту провести в порядку, сумах та строки, передбачені в п.2.3.3 та 7.1 цього договору. Згідно пункту 2.2.2. кредитного договору позичальник зобовязався сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п.п.2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 3.1, 3.2, 7.1 даного договору. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Згідно пункту 2.2.3. кредитного договору позичальник зобовязався сплатити банку винагороду відповідно п.п. 6.2 та 7.1 даного договору. Згідно пункту 2.2.10 кредитного договору при настанні випадків, передбачених п.2.3.3 (відмова позичальника в оформленні (переоформленні) якого-небудь із договорів, договорів іпотеки, поруки, договорів страхування, згідно п.2.2.7 цього договору; порушення позичальником зобовязань, передбачених умовами даного договору, в тому числі при порушенні цільового використання коштів; порушення іпотекодавцями зобовязань по договорах іпотеки, укладеним для забезпечення виконання зобовязань по даному договору, в тому числі при порушенні порядку заміни предмету іпотеки; порушення судом справи про визнання позичальника недієздатним чи обмежено дієздатним, або кримінальної справи щодо позичальника чи іпотекодавця; неможливості звернення стягнення на майно, заставлене з метою забезпечення виконання зобовязань за цим договором, з будь-якою причини (в тому числі втрати, знищення, ушкодження або недосяжності предмета іпотеки для банка з будь-яких причин); встановлення невідповідності дійсності відомостей, що містяться в даному договорі, договорі іпотеки або інших документах, предявлених позичальником або іпотекодавцем; предявлення третім особам вимог до забезпечення або порушення іпотекодавцем зобовязань по договорах, укладених з метою забезпечення виконання зобовязань за даним договором; надання позичальником або іпотекодавцем предмета іпотеки іншій особі без письмової згоди банка; настання страхового випадку, передбаченого договором страхування майна, або договором особистого страхування; винесення постанови органів внутрішніх справ про знаходження позичальника в розшуку більше 180 днів) позичальник зобовязався достроково погасити заборгованість перед банком в повному обсязі. Відповідно до п. 2.3.7 договору банк має право стягнути кредит до настання дати, передбаченої п.7.1 даного договору, у тому числі, шляхом звернення стягнення на заставлене майно, при настанні умов, передбачених п. 2.3.3. Згідно п.3.1 кредитного договору за користування кредитом в період з дати списання коштів із кредитного рахунку до дати погашення кредиту, позичальник щомісячно в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному в п.7.1 даного договору. Згідно п.3.2 кредитного договору кошти, отримані від позичальника для погашення заборгованості по кредиту, насамперед направляються для відшкодування витрат/збитків банку згідно п.2.2.9, 2.3.8 даного договору, далі пені згідно розділу 4 договору, далі - простроченої комісії по кредиту, далі - простроченої винагороди, далі - прострочених відсотків, далі - простроченої заборгованості за кредитом, частина суми, що залишилася (в тому числі сума, надана позичальником понад суми щомісячного платежу) направляється на погашення заборгованості за кредитом (якщо інше не передбачено п.6.8), далі - комісії, далі - винагороди, далі - відсотків, далі кредиту. Остаточне погашення заборгованості за кредитом виконується не пізніше дати, зазначеної в п.7.1 даного договору. Сума остаточного погашення заборгованості може відрізнятися від суми щомісячного платежу. При несплаті винагороди, комісії (в випадку її щомісячної сплати згідно п.7.1 договору або згідно п.3.10 даного договору) відсотків, і/або частини кредиту до останнього дня періоду сплати, вони вважаються простроченими. Нарахування відсотків, а також винагород, передбачених п.п.6.2 та 7.1 договору здійснюється в останню дату їх сплати, зазначену п.7.1, при цьому відсотки розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування Кредитом - 360 днів у році. Відсотки розраховуються щомісяця, за період з першої дати поточного періоду сплати включно. Дата погашення кредиту в розрахунок не включається. Повне погашення відсотків здійснюється не пізніше дня повного погашення суми кредиту (п.3.3). При непогашенні кредиту в строки, встановлені п.п. 2.3.3, 7.1, 7.1.1, 7.1.2 даного договору, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нараховується пеня відповідно до п.4.1 цих умов з дати виникнення простроченої заборгованості (п.3.7). У випадку невиконання банком зобовязань по видачі кредиту згідно п.2.1.1 цього договору за умовами виконання позичальником зобовязань, передбачених п.2.2.7 цього договору, банк сплачує пеню в розмірі 0,1 % від несвоєчасно виданої суми кредиту за кожний день прострочення виконання даного зобовязання. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит виплат видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати (п.4.2). В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що позивач зобовязання за даним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав. Згідно розрахунку позивача, який відповідачем не оспорюється, заборгованість за договором станом на 05 серпня 2015 року складає 12908,13 доларів США, яка складається з наступного: 10897,18 доларів США заборгованість за кредитом; 891,87 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 240,00 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 253,44 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: 11,52 доларів США штраф (фіксована частина); 614,12 доларів США штраф (процентна складова) (а.с.4-9). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ч. 2.ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно пункту 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що відповідач прострочив виконання грошового зобовязання в частині сплати заборгованості за кредитним договором, що спричиняє наслідки: - наявність у банківської установи права вимагати сплати відповідачем основного боргу, процентів та неустойки; - наявність у банківської установи права вимагати сплати неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобовязання. Судом встановлено, що сторони уклали кредитний договір, позивач виконав у повному обсязі свої зобовязання, передбачені цим договором, надав кредит відповідачу, але відповідач покладені на нього зобовязання з повернення кредиту не виконав, у звязку із чим станом на 05.08.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 12908,13 доларів США, що за курсом 21,71 відповідно до службового розпорядження НБУ від 05.08.2015 року складає 280235 грн. 50 коп., яка не погашена до теперішнього часу. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 12908,13 доларів США, що за курсом 21,71 складає 280235 грн. 50 коп., підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ КБ «Приват Банк» про розірвання кредитного договору, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 599\~ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із статею 651 \~ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Відповідно до пунктів 15 та 16 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів щодо розірвання кредитного договору з посиланням, зокрема, на світову фінансову кризу чи інші суттєві обставини суд має враховувати положення частини другої статті 652 ЦК і виходити з того, що закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою цієї статті, при істотній зміні обставин. \~Саме по собі зростання/коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору на підставі статті 652 ЦК, оскільки зазначене стосується обох сторін договору й позичальник при належній завбачливості міг, виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті. Як на підставу своїх вимог за зустрічним позовом [PERSON] посилається на дострокове стягнення з нього кредиту банком та на істотну зміну обставин, якими сторони керувались при укладанні договору кредиту, а саме: різке підвищення курсу долару США по відношенню до гривні, що унеможливлює подальшу сплату ним валютного кредиту. Вважає, що значне підвищення валютного курсу долару США по відношенню до гривні є саме такими умовами, які передбачені ч.2 ст. 652 ЦК України. Також вважає, що стягнення всієї суми боргу може мати місце в разі, коли сторона, що ставить питання про дострокове повернення всієї суми боргу, заявить вимоги про розірвання договору, що передбачене ч. 2 ст. 651 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В порушення зазначених вимог [PERSON] не надано, а в судовому засіданні не здобуто доказів у підтвердження істотного порушення ПАТ КБ «Приват Банк» кредитного договору, у підтвердження того, що внаслідок завданої цим шкоди [PERSON] значною мірою позбувся того, на що він розраховував при укладенні договору. Не надано доказів у підтвердження того, що при істотній зміні обставин, на яку посилається [PERSON], наявні одночасно чотири умови, визначені частиною другою статті 652 ЦК України, що в момент укладення кредитного договору він не міг передбачити можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також не мав можливості отримати кредит в національній валюті. Крім цього, відповідно до п. 29 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від пред'явлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення статті 651 ЦК. За наведених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ КБ «Приват Банк» про розірвання кредитного договору задоволенню не підлягають і у їх задоволенні необхідно відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VІ з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по оплаті судового збору у сумі 4203,53 грн., які підтверджені наданим позивачем платіжним дорученням (а.с.1).

Outcome: approved