Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 12 березня 2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. Оскільки відповідач [PERSON] умови вказаного договору належним чином не виконував, у нього станом на 30 листопада 2016 року виникла заборгованість у загальному розмірі 14016,83 грн., з яких: 384,03 грн. заборгованість за кредитом, 9439,14 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3050,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 643,66 грн. штраф (процентна складова), тому позивач просить стягнути таку у судовому порядку. У судове засідання представник позивача не зявився, подав клопотання, у якому просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду у разі виникнення обставин, викладених в ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, хоча про час і місце такого повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 12 березня 2013 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг, згідно якого банк надав позичальнику кредитний ліміт на платіжну картку Кредитка «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» у сумі 300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць. Також встановлено, що [PERSON] порушив взяті на себе зобовязання, а саме не проводив щомісячні платежі для погашення заборгованості, у звязку з чим у такої станом на 30 листопада 2016 року виникла заборгованість у загальному розмірі 14016,83 грн., з яких: 384,03 грн. заборгованість за кредитом, 9439,14 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3050,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 643,66 грн. штраф (процентна складова). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності до п. 2.1.1.7.6 даного договору при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених даним договором, більше як на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо він своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, враховуючи те, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобовязання за договором про надання банківських послуг від 12 березня 2013 року, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою. Також з відповідачки підлягають стягненню сплачені позивачем судові витрати, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved