Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідно до укладеного договору б/н від 25 квітня 2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2400 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В період дії кредитного договору відповідач не дотримувалася його умов, внаслідок чого, станом на 31 грудня 2014 року в неї перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 6325 грн. 95 коп., з яких: 1911 грн. 68 коп. - заборгованість за кредитом, 2236 грн. 84 коп. - заборгованість по процентами за користування кредитом, 1400 грн. 00 коп. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 277 грн. 43 коп. - штраф (процентна складова). Посилаючись на неналежне виконання відповідачем кредитних зобов'язань, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 6325 грн. 95 коп., а також судові витрати з судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача Ревва А.В., належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 квітня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 2400 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов кредитного договору погашення заборгованості за договором здійснюється в наступному порядку: щомісячним платежем в розмірі 7% від суми залишку заборгованості за кредитом. Пунктом 9.12. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом дванадцяти місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. Встановлено, що в період дії кредитного договору відповідач не дотримувалася його умов, внаслідок чого, станом на 31 грудня 2014 року в неї перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 6325 грн. 95 коп., з яких: 1911 грн. 68 коп. - заборгованість за кредитом, 2236 грн. 84 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 1400 грн. 00 коп. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 777 грн. 43 коп. - заборгованість по судовим штрафам. В обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором позивач надав відповідний розрахунок, правильність якого перевірено судом під час розгляду справи. Розрахунок заборгованості відповідає умовам договору /а.с. 4-6/. Згідно ст.ст.526, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. За частиною 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Пунктом 8.6. Умов та правил надання банківських послуг, зазначено, що при порушенні клієнтом строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. У відповідності до положень ст.ст.549, 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені). Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи, що [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань в строки, передбачені кредитним договором, не виконує, суд знаходить позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved