Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі Банк) звернулось з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості, мотивуючи позов тим, що 29.03.2010 р. між ним та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, згідно з яким відповідач отримав кредит на суму 420\~000 грн., під 25 % річних на 120 місяців з терміном остаточного погашення не пізніше 27.03.2020 р., зобовязався своєчасно сплачувати кредит, проценти за користування ним, комісійні винагороди, встановлені договором, штрафні санкції. З відповідачем [PERSON] укладено договір поруки, згідно з яким вона зобовязувалась відповідати солідарно з боржником за його зобовязаннями. Банк виконав умови договору повністю. У зв'язку з тим, що відповідачі зобовязань в повному обсязі не виконали, то за умовами укладеного договору Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, з одночасною сплатою процентів за користування ним та інших платежів. Станом на 23.11.2016 р. заборгованість становить 234827,33 грн. У ході розгляду справи позивач зменшив розмір позовних вимог, та з урахуванням часткового погашення боргу відповідачем, просить стягнути з відповідачів солідарно 200490,17 грн., в тому числі: 173\~876,76 грн. заборгованість за кредитом, 17\~183,87 грн. загальна сума пені, 1\~588,67 грн. загальна сума 3 % річних, 7840,87 грн. загальна сума втрат банку від інфляції та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, подали заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги визнають. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.\~ Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, розмір яких визначається сторонами у кредитному договорі з урахуванням вимог ст. 1056-1 ЦК України. Згідно з ст.526 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Судом встановлено, що позивач та відповідач 29.03.2010 р. уклали кредитний договір № 4382, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 420\~000 грн. (а.с.14-15). Відповідно до укладеного договору відповідач зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, проценти, а також оплачувати комісії та штрафи на умовах, передбачених Договором. Всупереч вимогам ст. 1049 ЦК, яка передбачає повернення позикодавцеві позики в строк і в порядку, що встановлені договором, відповідач не виконав належним чином взятих на себе зобовязань, а тому повинен нести відповідальність за порушення грошового зобовязання відповідно до ст. 625 ЦК. З метою забезпечення належного виконання 29.03.2010 р. укладено договір поруки №5332 (а.с.19-20). П.2.1 договору поруки передбачено, що у разі порушення боржником виконання зобовязання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобовязання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору в порядку, передбаченому цим договором. 10.10.2016 р. направлено вимоги про дострокове повернення кредиту [PERSON] і [PERSON] (а.с. 25-26). Відповідно до положень ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У зв'язку з несвоєчасним виконанням зобовязання відповідачем, що визнається сторонами (згідно з наданим позивачем розрахунком) за період з 23.02.2016 р. по 16.02.2017р. заборгованість перед позивачем становить 200490,17 грн. а саме: 173\~876,76 грн. заборгованість за кредитом, 17\~183,87 грн. загальна сума пені, 1\~588,67 грн. загальна сума 3% річних, 7840,87 грн. загальна сума втрат банку від інфляції. Розрахунку заборгованості сторони не оспорюють. Відповідно до п. 4.3.2 Кредитного договору відповідач зобовязався повернути кредит в сумі 420\~000 грн., своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань по цьому договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим договором. Відповідно до п. 4.3.3 Кредитного договору позичальник зобовязався, що уразі порушення умов цього договору та/або договору іпотеки достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та штрафних санкцій відповідно до чинного законодавства України. Сторони домовилися, що розмір збитків визначатиметься банком самостійно, на що позичальник цим надає згоду. Відповідно до п. 5.2. Кредитного договору за порушення взяти на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором позичальник зобовязується сплатити на корить банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми не сплаченого платежу за кожний день прострочення. Зважаючи на викладене, з урахуванням визнання позову відповідачами (що не суперечить вимогам закону) позов слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачів в рівних частинах слід стягнути судові витрати, понесені позивачем, виходячи з розміру зменшених позовних вимог. Також слід роз'яснити позивачу, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі зменшення розміру позовних вимог зайво сплачена сума судового збору підлягає поверненню за клопотанням особи яка його сплатила.

Outcome: approved