Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що відповідно до умов договору від 6 січня 2009 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач, зазначив, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позичальник порушив умови договору, у зв'язку з чим станом на 31 січня 2015 року заборгованість за кредитним договором становить 5821 грн. 52 коп.: 3735 грн. 13 коп. - заборгованість за кредитом; 1571 грн. 08 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 250 грн. - штраф (фіксована частка); 265 грн. 31 коп. - штраф (процентна складова), яку позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір, сплачений ним під час подання позовної заяви. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідач позов визнав частково, оскільки з його заробітної плати стягувалась заборгованість та надав виписки з карткового рахунку з зарплатної картки та кредитної картки. Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 6 січня 2009 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (правонаступник - закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк») (Банк) та [PERSON] (Позичальник) було укладено договір, згідно з умовами якого Позичальник отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на строк, що відповідає строку дії картки з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 2,5 % на місяць. Також умовами договору було передбачено нарахування комісії, в тому числі за зняття готівки. Погашення заборгованості за кредитом мало відбуватися щомісячними платежами у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості (а.с.7-8). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Уклавши із закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, [PERSON] порушив договірні зобов`язання, що призвело до виникненя заборгованості, яка станом на 31 січня 2015 року становить 5306 грн. 21 коп.: 3735 грн. 13 коп. - заборгованість за кредитом; 1571грн. 08 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом (а.с.4-6). Разом з тим згідно з виписками з банку, наданими відповідачем, 9 лютого 2015 року відбулося погашення заборгованості на суму 925 грн. шляхом автоматичного списання простроченої заборгованості та 4 березня 2015 року - на суму 520 грн. 95 коп. також шляхом автоматичного списання простроченої заборгованості. Таким чином на час розгляду справи судом сума заборгованості становить 3860 грн. 26 коп. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Умовами договору передбачено відповідальність за невиконання зобов'язання - при порушені Клієнтом строків платежу за будь-яким грошовим зобов'язанням, передбачених Договором більше ніж на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. та 5% від ціни позову. Згідно з розрахунком позивача штраф складає: 250 грн. - фіксована складова та 265 грн. 31 коп. - процентна складова (а.с.4-6). Доказів повернення кредиту в повному обсязі на день ухвалення рішення сторонами суду не надано. У зв'язку з цим суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитними коштами та штрафу законними та обґрунтованими. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, приймаючи до уваги, що під час подання позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., суд приходить до висновку, що понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial