Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» 17 червня 2013 року звернулося до Святошинського районного суду м. Києва із позовом про стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованість за договором кредиту у розмірі 70552,83 грн., мотивуючи позов тим, що 24 січня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 27/ПВ-07, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» є правонаступником ТОВ «Український промисловий банк» згідно Договору про передачу актів та кредиторних зобов'язань, відповідно до укладеного договору кредиту відповідач отримав кредит в сумі 15742,00 доларів США, зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 10,5% річних, відповідач зобов'язався повернути вказаний кредит зі сплаченими процентами, але відповідач своїх зобов'язань не виконав. Таким чином на день звернення до суду відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 70552,83 грн., тому позивач просить стягнути вказану суму та витрати по сплаті судового збору на свою користь. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав відповідні пояснення посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач заперечував проти позову, посилаючись на складне матеріальне становище, в зв'язку з його скороченням на роботі, надавши копії з трудової книги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 24 січня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 27/ПВ-07 (надалі Договір), згідно умов якого банк надає позичальнику кредит у сумі 15742,00 доларів США на умовах забезпеченості кредиту, з розрахунку 10,5 % річних за час фактичного користування кредитом. Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного Договору поруки № 27/пор-07 від 24.01.2007 року, договір укладений між ТОВ «Український промисловий банк» та громадянином [PERSON] (поручитель), [PERSON] (боржник), згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за Договором. Відповідно до п. 1.5 Договору у порядку, що передбачений цим договором, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 10,5% річних від суми кредиту. Згідно з п. 2 Договору поруки № 27/пор-07, відповідальність Поручителя настає у випадку невиконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором. В п. 3 даного договору зазначено, що Поручитель і Боржник несуть перед Кредитором солідарну відповідальність. Поручитель відповідає перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, штрафних санкцій та відшкодування збитків. Судом досліджено, що згідно заяви на видачу готівки від 24 січня 2007 року, [PERSON] отримано 15742, 00 доларів США, еквівалент у гривнях - 79497, 10 грн. (а.с. 11), відповідно до додатку №2 до Договору про передачу Активів та Кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30.06.2010 року, фактичний розмір невиконаного грошового зобов'язання за кредитним договором у гривневому еквіваленті станом на 01.06.2010 року - 59 075, 43 грн., загальний розмір грошового зобов'язання за кредитним договором у валюті кредиту 15 742, 00, таким чином, відповідач не виконав належно взятих на себе зобов'язань згідно умов договору кредиту № 27/ПВ-07. Згідно досудової вимоги від 23.04.2012 року вих. № 48.2-08/0814/12 направленої АТ «Дельта Банк» відповідачу, [PERSON] попереджено про наявність кредитної заборгованості та невиконанням останнім зобов'язань з кредитного договору (а.с. 13). Отже, з наданих позивачем доказів вбачається, що відповідачами не виконувались належним чином зобов'язання за кредитним договором. У відповідності з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, у в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідачі свої зобов'язання за Кредитним договором не виконували належним чином, а отже зобов'язаний сплатити позивачу заборгованість за кредитом, заборгованість по процентам за користування кредитом, заборгованість по комісії за обслуговування кредиту та штрафні санкції - пеню. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного суду України абзац 2 п.14 Постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved