Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 15.08.2011 року позивач та відповідач уклали кредитний договір № 002-20555-150811 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, за умовами якого Банк відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, на умовах, викладених в тарифному пакеті Лояльна пропозиція 18(2), що містяться в Додатку № 1 до цього договору та згідно з умовами цього договору, Умовами надання Картки і Правил та надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення цього Договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2369, 20 грн., що передбачено п. 1.2, п. 1.3 Договору. Відповідно до п. 2.1 Договору моментом надання Банком клієнту кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених Тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів клієнта. Згідно умов договору, відповідач зобов'язався щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у тарифах. Всупереч умовам договору, [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 15.10.2014 року утворилась прострочена заборгованість в сумі 1079, 79 грн., яку просять стягнути з відповідача в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача Духота І.В. не з'явився. В позовній заяві просив розглядати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився. Про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, від нього не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Письмових заперечень проти позову не надав. Враховуючи умови, встановлені ч.1 ст.224 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.08.2011 року позивач та відповідач уклали кредитний договір № 002-20555-150811 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, за умовами якого Банк відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, на умовах, викладених в тарифному пакеті Лояльна пропозиція 18(2), що містяться в Додатку № 1 до цього договору та згідно з умовами цього договору, Умовами надання Картки і Правил та надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення цього Договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2369, 20 грн., що передбачено п. 1.2, п. 1.3 Договору. Відповідно до п. 2.1 Договору моментом надання Банком клієнту кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених Тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів клієнта. Згідно умов договору, відповідач зобов'язався щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу (ОПМ), складові якого зазначаються у тарифах. Обов'язковими складовими ОПМ є частка погашення заборгованості, Овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов тарифів до складу ОПМ можуть включатись інші платежі (п.3.6 договору). Відповідно до розрахунку, наданого позивачем заборгованість за кредитним договором № 002-20555-150811 від 15.08.2011 року, станом на 15.10.2014 року складає: тіло кредиту - 1079, 79 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1ст. 1054 ЦК України передбачно, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов'язань в строки, передбачені договором кредиту, належним чином не виконав, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 526, 530, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України та

Outcome: approved