Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк» (далі по тексту ПАТ «Альфа Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким Банк надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 20415,84 доларів США., а [PERSON] відповідно до умов договору зобов'язувався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 14.12.2014 року. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за Кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено Договір поруки від 14.12.2007 року. Свої зобов'язання Банк належним чином виконав, оскільки [PERSON] не були виконані зобов'язання, встановлені Кредитним договором, ПАТ «Альфа Банк» просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість, яка станом на 16.07.2014 року складається з заборгованості за кредитом - 20237,86 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 237148,70 грн, за відсотками - 14611,83 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 171222,48 грн та пеня - 126452,98 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 1481785,12 грн. 04.12.2014 року до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду судом повідомлявся, причин своєї неявки в судове засідання відповідач не повідомила, за таких обставин суд визнав причини неявки неповажними та вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів, згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Третя особа - [PERSON], судом повідомлявся про дату та час судового засідання, однак в судове засідання не з'явився. Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 14.12.2007 року між ЗАТ «Альфа Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №490053470, відповідно до якого банк надав [PERSON] грошові кошти в сумі 20415,84 доларів США (а.с.4). Відповідно до умов кредитного договору, позичальник зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені даним договором повертати Кредит, виплачувати банку проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені договором платежі (а.с.4-зворот). Згідно з п. 2.3 кредитного договору, дата остаточного повернення кредиту - 14.12.2014 року (а.с.4). Для забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором від 14.12.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №490053470-П від 14.12.2007 року, відповідно до п. 3.1 зазначеного договору, боржник та поручитель відповідають перед Банком за порушення обов'язків, як солідарні боржники, поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник (а.с.11). Згідно з вимогами ЗУ «Про акціонерні товариства» №514-VI від 19.08.2009 року ЗАТ «Альфа Банк» було перейменовано в ПАТ «Альфа Банк». Судом встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені Кредитним договором не виконує. Пунктом 2.8 Кредитного договору, передбачено, що платежі з повернення кредиту та сплати процентів за його користування здійснюється щомісячно відповідно до графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. У разі сплати у валюті кредиту - 14 числа кожного місяця рівними частинами в сумі 388 доларів США, у разі погашення кредиту у національній валюті таке погашення має здійснюватися не пізніше 13 числа кожного місяця у сумі 2062,00 грн (а.с.4). Відповідно до п.2.2 кредитного договору, номінальна процентна ставка 14,5% річних (а.с.4). Станом на 16.07.2014 року складається з заборгованості за кредитом - 20237,86 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 237148,70 грн, за відсотками - 14611,83 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 171222,48 грн та пеня - 126452,98 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 1481785,12 грн. (а.с.20). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] надсилалася вимога про досудове врегулювання спору від 30.07.2014 року (а.с.16). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. За правилом, передбаченим ст. 1050 ЦК України, встановлюється, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 546 ЦК України, передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За правилом ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частиною 1 ст. 543 ЦК України, передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі в частині заборгованості за кредитним договорам та відсотки, а вимоги щодо пені за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань відповідно до вимог ч.3 ст.551 ЦК України, підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 408371,18 грн з огляду на їх надмірність порівняно з сумою прямих збитків, завданих позивачу. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача - [PERSON] на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial