Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулось у лютому 2014 року в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідачки на користь банку борг за кредитним договором № С12.161.70006 від 31.03.2011 року у розмірі 103 242 гривень 27 копійок, та відшкодувати судові витрати на оплату державного мита в розмірі 1 032 гривень 42 копійок. Обґрунтовує позовні вимоги наявністю не виконаних відповідачкою зобов'язань зі своєчасного та повного повернення запозичених коштів, сплати процентів, комісійної винагороди та нарахованих штрафних санкцій за прострочку платежів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, письмово просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. У зв'язку з тим, що відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та дату розгляду справи повідомлена належним чином, про поважні причини неявки суду не повідомила, суд вважає за можливе у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за її відсутності, постановивши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, роз'яснити позивачу наслідки постановлення заочного рішення у відповідності зі ст.ст. 228-232 ЦПК України. Дослідивши матеріали судової справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № С12.161.70006 від 31.03.2011 року. Відповідно до вказаного кредитного договору Позивач зобов'язався надати Відповідачці кредит у розмірі 16 782 гривень 00 копійок, а Відповідачка взяла на себе обов'язок повертати кредит щомісячно, згідно з графіком погашення суми кредиту. Згідно з умовами вказаного кредитного договору, Позивачем було видано Відповідачці грошові кошти в сумі 16 782 гривень 00 копійок, а Відповідачкою були отримані ці грошові кошти, що підтверджується меморіальним ордером № 1. Таким чином, Позивач виконав свої зобов'язання за вказаним кредитним договором у повному обсязі. Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі якщо договором встановлено обов'язок Позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до умов вказаного кредитного договору, Відповідач зобов'язаний повернути Позивачу в повному обсязі кредит, сплатити нараховані проценти за фактичний час його використання, комісію за обслуговування кредитної заборгованості та можливі штрафні санкції, в порядку та у випадках визначених цим Договором. Як вбачається з умов вказаного кредитного договору та графіку погашення суми кредиту, строк повернення кредитних коштів на час розгляду судом цієї судової справи вважається таким, що настав. На час розгляду цієї справи доказів погашення наданого Позивачем кредиту Відповідачем суду також не надано. Отже, Відповідачка порушила умови вказаного кредитного договору щодо повернення одержаного кредиту, сплати відсотків, комісії та пені у встановлені договором терміни, у зв'язку з чим, станом на 08.01.2014 року у Відповідачки виникла заборгованість в загальному розмірі 103 242 гривень 27 копійок, у тому числі: 16 564,80 грн. - прострочений борг; 18 220,00 грн. - прострочені проценти, 60,36 грн. - строкові проценти; 68 357,11 грн. - пеня за несвоєчасне погашення платежів; 40,00 грн. - віндикаційні витрати; що підтверджується розрахунком Позивача, який наявний в матеріалах судової справи. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися у відповідності до вимог договору та чинного законодавства у встановленні строки, одностороння відмова від зобов'язань не допускається. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки тощо. Частина 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В силу приписів ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у встановлений договором або законом спосіб, зокрема шляхом примусового виконання обов'язку в натурі. На підставі викладеного позовні вимоги Позивача про примусове стягнення з Відповідачки грошових коштів у сумі 103 242 гривень 27 копійок заборгованості за вказаним кредитним договором - є обґрунтованими та законними, тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати у справі покладаються на Відповідачку, згідно ст. ст. 79, 81 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved