Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «КИЇВЕНЕРГО» звернулось з позовом у якому просить стягнути із [PERSON] борг за спожиту електроенергію з урахуванням інфляційної складової та трьох відсотків річних на загальну суму 8 046,42 грн. та судовий збір в сумі 1 600 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], та є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач. Разом з тим, відповідач в повному обсязі не оплачує надані позивачем послуги, внаслідок чого у останньої утворилась заборгованість, яка станом на 01.10.2017 становить в сумі 8 046,42 грн., з яких: 5 962,34 грн. - за спожиту електроенергію, 365,60 грн. - 3 % річних та 1 718,48 грн. - інфляційна складова боргу. Відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.05.2018 року було задоволено клопотання представника ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» Жекової Г.І. та замінено у справі позивача ПАТ «Київенерго» на ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі». Представник позивача в судове засідання не з'явився, представник ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» Іванова А.К. суду подала заяву у якій просить провести розгляд справи у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, відзив на позов не надала. З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 04 травня 2018 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що за адресою [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за яким ПАТ «Київенерго», правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі», здійснює постачання електроенергії до квартири відповідача. Відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, останніми врегульовано відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками. Згідно вказаних правил, позивач, як енергопостачальник, постачав електричну енергію в необхідних споживачу обсягах, а споживач мав оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами). Правила обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Згідно з п. п. 19, 21 Правил, розрахунки населення за спожиту електричну енергію за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Згідно з п. 20 Правил, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, споживач електричної енергії зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та правил. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно виписки по особовому рахунку та розрахунку заборгованості, станом на 01.10.2017 року відповідачу нарахована заборгованість у розмірі 8 046,42 грн., з яких: 5 962,34 грн. - борг за спожиту електроенергію, 365,60 грн. - 3 % річних та 1 718,48 грн. - інфляційна складова боргу. Згідно п. 28 Правил користування електричною енергією для населення, у разі відсутності у споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність. Вищезазначених дій відповідач не вчиняла. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. За змістом ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За вимогами ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У спростування вищевказаного відповідачем суду будь яких доказів не надано. Отже, враховуючи зазначене, позовні вимоги підлягають задоволенню, так як знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. (а.с. 5, 6).

Outcome: approved