Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 14 травня 2010 року у розмірі 13\~230 грн. 80 коп. і покласти на відповідача обовязок відшкодувати сплачені судові витрати на користь позивача у розмірі 1 600 грн. 00 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 14 травня 2010 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н на «Умовах та правилах надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1\~000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Узяті на себе зобовязання позивач виконав вчасно, у свою чергу відповідач узяті на себе зобовязання не виконав, допустивши станом на 24 жовтня 2017 року заборгованість по кредиту на суму 13 230 грн. 80 коп. В звязку із цим позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить захистити його права. Відповідно до ч.4\~ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1\~ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 16 січня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~\~ Представник позивача надав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, зазначивши, що наполягає на задоволенні позовних вимог, вказавши, що не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, копію позовної заяви з копіями доданих до неї документами отримав особисто 23 січня 2018 року (а.с.54). На підставі ухвали Великобурлуцького районного суду Харківської області від 09 лютого 2018 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 14 травня 2010 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з письмовою заявою - анкетою про відкриття рахунку та надання йому платіжної картки (а.с.11). При цьому відповідач зазначив та підтвердив своїм особистим підписом, що він ознайомився і згоден з Умовами. У письмовій заяві-анкеті, Умовах визначені усі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти кредиту, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобовязань. За приписами ч.ч.1,2 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Таким чином, 14 травня 2010 року [PERSON] уклав письмовий кредитний договір б/н із ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на «Умовах та правилах надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» (а.с.12-36). ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, але [PERSON] систематично порушував свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно розрахунків, які надані позивачем, заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 24 жовтня 2017 року склала 13 230 грн. 80 коп., яка складається з наступного: -993 грн. 81 коп. заборгованість за кредитом; -7\~910 грн. 76 коп. заборгованість за відсотками; -3 220 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов кредитного договору: -500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); -606 грн. 23 коп. штраф (процентна складова) (а.с.07- 09). Відповідно до матеріалів справи, штраф і пеня нараховані за одні і ті ж порушення, а тому суд вважає, що вимоги про стягнення з боржника одночасно штрафу й пені є подвійною цивільно-правовою відповідальністю. \~\~\~\~ Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. \~\~\~\~ Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 та у відповідності до вимог ч.1 ст.360-7\~ЦПК України\~має враховуватись судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. За змістом вказаної норми закону, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Таким чином, ПАТ КБ «ПРАВИТБАНК» просить застосувати до боржника [PERSON] подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За таких обставин, правові підстави до стягнення штрафу у розмірі 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина) та 606 грн. 23 коп. - штраф (процентна складова), відсутні, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором від 14 травня 2010 року, яка підлягає стягненню з відповідача складає 12 124 грн. 57 коп. Згідно платіжного доручення № ВО901В1FTG від 11 грудня 2017 року при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600 грн. 00 коп.. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.3 ч.2 ст.141 цього Закону у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача слід стягнути на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судові витрати в розмірі 1 466 грн. 24 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: partial