Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Акцент- Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № А245RG95180195 від 02.06.2013 року станом на 22.05.2015 року на загальну суму 15282 грн. 71 коп., з яких 6804,54грн заборгованість за кредитом, 4.61грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 1220.76 грн заборгованість по комісії за користування кредитом, 6048.86грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань, 500грн. штраф (фіксована частина), 703.94 грн - штраф (процентна складова). Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору № А245RG95180195 від 02.06.2013 року відповідач отримала кредит у розмірі 6804.53 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складає між нею і банком кредитно-заставний договір. Однак [PERSON] порушила умови договору та норми закону, які регулюють дані відносини, і має погасити заборгованість. Тому за захистом прав банку вимушені звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 29.01.2018 року було вирішено дану справу розглядати в порядку спрощеного провадження з викликом сторін та за наслідками розгляду клопотання представника відповідача про витребування доказів від банку, даною ухвалою було зобов»язано голову правління ПАТ «Акцент-Банк» надати до суду в строк до 01.04.2018 року належним чином завірену копію кредитної справи по кредитному договору № А245RG95180195 від 02.06.2013 року, укладеному між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] разом з фото та відео матеріалами, виконаними в період його оформлення. Відповідач подала до суду відзив на позовну заяву відповідно до якого вказала, що заперечує проти позовних вимог банку з тих підстав, що 07.02.2013 року у неї з рук невідома особа викрала сумку в якій знаходилися її особисті документи в тому числі паспорт громадянина України. 08.02.2013 року вона звернулася з відповідною заявою до правоохоронних органів. За її зверненням було внесено запис до ЄРДР та розпочато досудове розслідування за ч.1 ст. 186 КК України. 15.03.2013 року їй взамін викраденого паспорту було видано новий. Її викраденим паспортом скористались зловмисники і на її ім»я було оформлено кредитний договір. Вона особисто кредитний договір, за яким позивач просить стягнути з неї кредитну заборгованість, не підписувала. Представник ПАТ «Акцент-Банк» подав до суду відповідь на відзив, відповідно до якої просив суд критично поставитись до тверджень відповідача про викрадення паспорту, як на підставу для відмови у позовних вимог з тих підстав, що при оформленні кредитної картки працівник банку проводить ідентифікацію клієнта згідно до його фотографії в паспорті. На підтвердження зазначених обставин представник банку додав до відповіді на відзив скріншот з ЕКБ фотографій відповідача на момент отримання картки разом із карткою та на поточний момент. Ухвала суду про витребування документів представником ПАТ «Акцент-Банк» була отримана 07.02.2018 року (а.с.96), але виконана не була. Відповідач також подала до суду заперечення щодо відповіді на відзив позивача в якому зазначила, що з наведеними позивачем у відповіді на відзив поясненнями вона погодитись не може , оскільки з неї вбачається, що при оформленні кредитної картки на її ім»я працівник банку проводив ідентифікацію клієнта відповідно до його фотографії в паспорті. Але вказані фотоматеріали, як доказ саме тих обставин на які посилається позивач у своєму позові, як на підставу своїх вимог, до суду надано не було. Її численні запити про надання копії кредитної справи разом з фото- та відеоматеріалами виконаними під час укладення кредитного договору, залишилися без задоволення. Лише разом з відповіддю на відзив вдалося отримати беззаперечний доказ, який вказує на її непричетність до кредитного договору взагалі, а саме додаток № 2 - фото виконане 02.06.2013 року під час ідентифікації клієнта, на якому зображена особа, яка не має ні фактичної схожості із нею, ні схожості з її фото у викраденому паспорті та у паспорті, який з дати його видачі - 15.03.2013 року, посвідчує її особу. Також вважає, що міркування представника позивача відносно клопотання про проведення експертизи не містить правового підгрунтя, оскільки для ідентифікації особи за фото виконаним у період менш ніж три місяці (02.06.2013 року - фото банку, 15.03.2013 року - фото у паспорті) не потрібні спеціальні знання , оскільки за такий короткий проміжок часу, зовнішність людини не може зазнати кардинальних фізіологічних змін. Представник позивача в судове засідання не з»явився, причини неявки не повідомив . У відповіді на відзив вказав, що просить розглядати справу без його участі. Представник відповідача та відповідач у судовому засіданні вимоги за позовом не визнали та просили у задоволенні вимог банку відмовити, посилаючись на обставини зазначені у відзиві на позовну заяву та у запереченнях щодо відповіді на відзив. Заслухавши пояснення відповідача та її представника , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи(ч.1 ст. 76 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України). Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 1055). Судом встановлено, що 08.02.2013 року за заявою [PERSON] було розпочато досудове розслідування за ч.1 ст. 186 КК України за фактом відкритого заволодіння сумкою [PERSON] в якій знаходився зокрема і паспорт громадянина України (а.с. 100). 15 березня 2013 року [PERSON] було видано новий паспорт (а.с. 53). 02.06.2013 року було укладено кредитний договір № А245RG95180195 , на підставі якого ПАТ «Акцент - Банк» просить суд стягнути із [PERSON] кредитну заборгованість (а.с. 5-13). До позовної заяви на підтвердження позовних вимог та факту укладення кредитного договору саме відповідачем, представником банку було додано копію паспорта виданого на ім»я [PERSON] 22 грудня 1998 року (а.с. 14) та скріншот з ЕКБ фотографії особи на момент отримання картки (а.с.107) разом із карткою з якого вбачається, що кредитну картку отримала не [PERSON], а інша особа. Суд погоджується із доводами відповідача про те, що на фото виконаному 02.06.2013 року під час ідентифікації клієнта, зображена особа, яка не має ні фактичної схожості із відповідачем , ні схожості з її фото у викраденому паспорті та у паспорті, який з дати його видачі - 15.03.2013 року, посвідчує її особу. Також суд погоджується з тим , що доводи представника позивача відносно необхідності проведення експертизи на підтвердження факту того, що [PERSON] кредитний договір не підписувала, не містить правового підгрунтя, оскільки для ідентифікації особи за фото виконаним у період менш ніж три місяці (02.06.2013 року - фото банку, 15.03.2013 року - фото у паспорті) не потрібні спеціальні знання , оскільки за такий короткий проміжок часу, зовнішність людини не може зазнати кардинальних фізіологічних змін. Оскільки позивачем належними доказами не спростовані обставини встановлені у судовому засіданні та заперечення відповідача, правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог у зв»язку із їх недоведеністю. Відповідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі суд залишає по фактично понесеним.

Outcome: dismissed