Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта»), надалі за текстом - Позивач, та фізична особа - резидент України [PERSON] 18.10.2007р.н., уклали кредитний договір № 003-18011- 181007, надалі за текстом - Договір. Відповідно до пункту 1.2,1.3,2.5 вищевказаного [PERSON], Позивач (за [PERSON] - Банк) відкриває Відповідачеві (за [PERSON] - Клієнт) картковий рахунок № 26258901372601 в національній валюті України гривні. Відповідно до п. 2.3 ч.3 кредитного [PERSON] відкрив кредитну лінію відповідачу на загальну суму 30 000 грн. Обслуговування карткового рахунку здійснено відповідно до тарифів, що є невідємною частиною [PERSON]. Відповідно до пункту 2.1. моментом прийняття акцентунадання Банком Держателю Кредиту є день відкриття банком рахунку. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 15.07.2015 р. не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 6079,37 грн., яка складається з: тіла кредиту: 2873,65грн.; прострочене тіло кредиту: 504,07 грн.; заборгованість за відсотками: 2701,65 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, звернувся з клопотанням про розгляд справи у відсутність свого представника на підставі наявних у справі документів. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та застосування стоку позовної давності до вимог позивача. Враховуючи неявку сторін, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Так судом встановлено, що 18.10.2007 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта»), [PERSON] уклали кредитний договір уклали кредитний договір № 003-18011- 181007. (а.с.3-5) Відповідно до якого [PERSON] позивачу відкрив кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. Відповідачка скористався кредитною лінією, але станом на 15.07.2015 р. не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 6079,37 грн., яка складається з: тіла кредиту: 2873,65грн.; прострочене тіло кредиту: 504,07 грн.; заборгованість за відсотками: 2701,65 грн. (а.с.7) Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства « Дельта Банк « до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає стягненню. Щодо застосування строку позовної давності, то суд приходить до наступного. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За змістом ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною 5 вказаної норми Закону встановлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Статтею 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частиною 2 ст. 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252 - 255 ЦК України. Судом встановлено, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) та в строки, визначені договором, та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення повернення кредиту та процентів за користування ним. Так як за умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами кожного місяця, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Отже, у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Таким чином, кредитор протягом всього часу - до закінчення строку виконання останнього зобов'язання вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом, щомісячні платежі (з процентами) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. В даному випадку, перебіг позовної давності буде починатись залежно від закінчення строку сплати кожного із щомісячних платежів. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Судом встановлено, що договір був укладений між сторонами 18.10.2007 року, про що свідчить договір. Із наданої виписки банком вбачається, що відповідач постійно користувався споживчим кредитом який погашав, відповідно до умов договору, вносячи платежі майже щомісяця, останній платіж відповідач здійснив 2.12.2013року, в звязку із чим перебіг позовної давності, за зазначеним договором, було перервано, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача зазначеного боргу подані в межах позовної давності, а тому підлягають задоволенню. Судом також встановлено, що 2300 грн. - сума заборгованості саме за комісією, і не є пенею. Нарахування комісії передбачено договором, а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати .

Outcome: approved