Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»( далі ПАТ КБ «Приватбанк» ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № VIWЗАК 00010761 від 08.08.2007 року [PERSON] отримав кредит в сумі 26185,60 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.08.2012 року. Відповідно до укладеного договору №VIUOАК03191407 від 23.03.2007 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 9327,28 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.03.2010 року. [INFO] року позичальник [PERSON] помер. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № VIWЗАК00010761 від 08.08.2007 року становить 44221,19 доларів США і за кредитним договором № VIUOАК03191407 від 23.03.2007 року становить 8634,37 доларів США. Загальна заборгованість складає 52855,56 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно повідомлення НБУ «Про офіційні курси гривні до іноземної валюти» від 26.09.2013 року складає 422474,49 грн. Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Про смерть позичальника позивачу повідомив відповідач 18.12.2012 року. 29.05.2013 року позивачем була направлена претензія кредитора до Тульчинської державної нотаріальної контори. 09.07.2013 року позивач отримав відповідь Тульчинської державної нотаріальної контори від 29.06.2013 року, в якій зазначалось, що спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є [PERSON]. 28.07.2013 року до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно яких ПАТ КБ «ПриватБанк» пред'явив свої вимоги, але ніяких дій відповідачем не було виконано. В зв'язку з цим ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з даним позовом до суду і просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитними договорами в сумі 52855,56 доларів США та понесені по справі судові витрати в розмірі 3441,00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені обставини. Відповідач [PERSON] позов не визнав, посилаючись на те, що позивач не правильно обрав спосіб захисту своїх порушених прав, оскільки позивач повинен був ставити питання не про стягнення боргу за кредитними договорами, а про звернення стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як встановлено в судовому засіданні, чого не заперечують сторони і підтверджується кредитними договорами [PERSON] відповідно до кредитного договору № VIWЗАК 00010761 від 08.08.2007 року отримав кредит в сумі 26185,60 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі,12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.08.2012 року ( а.с.13-17 ) і відповідно до укладеного договору №VIUOАК03191407 від 23.03.2007 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 9327,28 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.03.2010 року( а.с. 18-22 ). Згідно ст.ст.526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав і станом на 26.09.2013 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № VIWЗАК 00010761 від 08.08.2007 року становить 44221,19 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості ( а.с.5-7 ), і за кредитним договором №VIUOАК03191407 від 23.03.2007 року заборгованість становить 8634,37 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості ( а.с.10- 12 ). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14.11.2012 року ( а.с.26 ). Відповідно до ст. ст.608, 1218, 1219 ЦК України у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи ( боржника ) за загальним правилом переходить до іншої особи - її спадкодавців; таким чином відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням. Відповідно до ч.2 ст.1281 ЦК України кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Згідно заяви відповідач повідомив ПАТ КБ «ПриватБанк» про смерть позичальника 18.12.2012 року ( а.с.25 ). 29.05.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» була направлена претензія до Тульчинської державної нотаріальної контори ( а.с.27-29 ). 29.06.2013 року Державною нотаріальною конторою була направлена відповідь позивачу, в якій зазначалось, що спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є [PERSON], яку банк отримав 09.07.2013 року ( а.с.32-33 ). 28.07.2013 року [PERSON] була направлена претензія, згідно якої ПАТ КБ «ПриватБанк» пред'явив свої вимоги про відшкодування заборгованості за кредитними договорами укладеними з [PERSON] ( а.с.34-37). [PERSON] вимоги позивача в добровільному порядку не задовольнив і заборгованість за кредитними договорами не виплатив. Згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, в розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] отримав в спадщину після смерті [PERSON] спадкове майно, яке складається з транспортного засобу марки ЗИЛ, 131, випуску 1984 року, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 9400 грн.50 коп. ( а.с.92 ). Таким чином, суд вважає, що з [PERSON], як спадкоємця боржника за кредитними договорами № VIWЗАК 00010761 від 08.08.2007 року і № VIUOАК03191407 від 23.03.2007 року підлягає стягнення в межах успадкованого майна на суму 9400,50 грн. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 76 грн. 56 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial