Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» 07.06.2013 року звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії в сумі 101797 грн. 66 коп., з якої 10008 грн. 05 коп. - заборгованість по кредитній лінії, 16353 грн. 50 коп. - заборгованість по процентам, 75436 грн. 11 коп. - пеня. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.07.2013 року провадження у справі за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту від 23.09.2008 року в сумі 101797 грн. 66 коп. закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України, так як 05.12.2010 року набрало законної сили рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.11.2010 року (справа №2-6975/10) з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 07.05.2014 року ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.07.2013 року про закриття провадження у справі скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Направляючи справу для продовження розгляду до суду першої інстанції Апеляційний суд Чернігівської області мотивував свою ухвалу тим, що при постановленні оскаржуваної ухвали про закриття провадження у справі судом першої інстанції не враховано, що в зв'язку з невиконанням судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором правовідносини сторін кредитного договору не припинилися, в зв'язку з чим залишається невирішеним питання про стягнення заборгованості за період з 12 серпня 2010 року (дата, по яку вже судовим рішенням стягнуто заборгованість) по 15 квітня 2013 року (дата, по яку заявлені нові позовні вимоги). У судове засідання представник позивача подав уточнену позовну заяву про стягнення заборгованості за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії та розрахунок заборгованості, з яких вбачається, що за період з 12.08.2010 року по 16.06.2014 року відповідачу нараховано заборгованість по договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 49-86/08-ДД, а саме: по відсоткам по простроченій (несанкціонованій) заборгованості в сумі 52734 грн. 90 коп. та по пені за період з 16.06.2013 року по 16.06.2014 року в сумі 142166 грн. 20 коп. Проте, представник позивача просить стягнути заборгованість у загальній сумі 101797 грн. 66 коп., оскільки наміру збільшувати позовні вимоги немає і саме на вказану суму заборгованості був сплачений судовий збір. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що відповідно до договору кредиту №49-86/08-ДД від 23.09.2008 року взагалі нема жодного слова про прострочену (несанкційоновану) заборгованість - овердрафт, та про нарахування на нього процентів. Отже даний договір неможливо застосовувати як підставу стягнення даної заборгованості. Відповідно до пункту 2 Договору про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки №006-Р/014274 визначено, що несанкційонований овердрафт - перевищення суми операції, здійсненої за допомогою платіжної картки, певного видаткового ліміту. У випадку відкриття на підставі окремого договору між Банком і Клієнтом кредитної лінії із встановленням певного ліміту (ліміту овердрафту) на Картку, незнижувальний залишок на картрахунку в період дії кредитної лінії не встановлюється. Відповідач зазначає, що він не здійснював перевищення сум ліміту встановленого договору кредиту №49-86/08-ДД від 23.09.2008 року, а отже відсутній несанкціонований овердрафт. Це підтверджується попередніми розрахунками та попереднім рішенням суду, де зазначено, що тіло кредиту (ліміт) був використаний у розмірі 10000,00 грн. Відповідно до пункту 3.2 Договору про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки №006-Р/014274 зазначено, що Тарифи Банку є Додатком до цього договору. Договором про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки №006-Р/014274, а саме в п.6.2.2 передбачено право банку «Змінювати умови обслуговування картрахунків і Тарифів на свої послуги не раніше, ніж за 21 календарний день після повідомлення Клієнта про майбутні зміни в порядку, передбаченому цим Договором». Пунктом 10.6 договору врегульовано, що «зміни і доповнення до Цього Договору оформлюються у вигляді Додаткових угод.» Відповідач у своєму запереченні вказує, що банк безпідставно у своєму розрахунку продовжує нараховувати відсотки, при цьому зовсім інші ніж передбачені договором. Так, згідно розрахунку відсотки були збільшені в односторонньому порядку до 60%. Відповідно до ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, умова кредитного договору про право банку змінювати відсоткову ставку є нікчемною. Відповідач зазначає, що банк не має право збільшувати відсоткову ставку, так як про її підвищення банк його не повідомляв письмово, як того вимагає договір та відсутня додаткова угода про збільшення Тарифів банку. Пункти Договору про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки №006-Р/014274, а саме 4.4.,4.6.4 напряму відсилають до Договору кредиту №49- 86/08-ДД від 23.09.2008 року. Договір про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки №006-Р/014274 не містить відповідальності клієнта у формі пені у розмірі 1%, отже нема правових підстав для її застосування. Розрахунок заборгованості, який надав банк містить формулу згідно якої відсотки, які банк нараховував кожен місяць включаються у базу нарахування овердрафту, тобто відсотки на відсотки. Це підтверджується самим розрахунком, коли після сплати відповідачем тіла кредиту та відсотків, вони продовжують нараховувати відсотки на відсотки. Натомість жодний пункт договору такого не передбачає. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, його представника та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 23 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», яке змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 49-86/08-ДД, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття на картковий рахунок позичальника відновлювальної кредитної лінії з розміром кредитного ліміту в сумі 10000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі відсоткових ставок, передбачених п. 4.1., 4.1.1., 4.1.2., а відповідач зобов'язався повернути вказані кошти та сплатити відсотки за користування кредитом в строк до 22 липня 2010 року (а/с 4-6). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 листопада 2010 року стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором у сумі 15171 грн. 93 коп. (а/с 26), яка утворилася за період з 23 вересня 2008 року по 12 серпня 2010 року. 30 листопада 2012 року старшим державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Костюченко Т.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-6975/10 про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості в сумі 15171 грн. 93 коп. та судових витрат в сумі 271 грн. 72 коп. у зв'язку з погашенням боргу. Погашення боргу [PERSON] за рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 листопада 2010 року здійснювалось частинами по 31 жовтня 2012 року, тобто сума боргу, що існувала станом на 12 серпня 2010 року була погашена відповідачем лише в жовтні 2012 року. Звернувшись до суду з даним позовом у червні 2013 року позивач просив стягнути з відповідача відсотки та пеню, нараховані відповідно до умов договору від 23 вересня 2008 року про відкриття відновлювальної кредитної лінії №49-86/08-ДД, які банк мав право нараховувати, так як рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 листопада 2010 року вказаний договір розірваний не був. В уточненій позовній заяві та в наданих розрахунках позивач просить стягнути несанкціонований овердрафт, який передбачений договором про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки №006-Р/014274, що був укладений між сторонами 17 вересня 2008 року, тобто до укладення договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії №49-86/08-ДД. Пункт 2 договору про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки №006-Р/014274 визначає, що несанкціонований овердрафт - це перевищення суми операції, здійсненої за допомогою платіжної картки, встановленого видаткового ліміту. Проте, представником позивача в судовому засіданні не було надано доказів на підтвердження того, що відповідачем було перевищено встановлений видатковий ліміт. Це підтверджується попередніми розрахунками та рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 листопада 2010 року, яким з [PERSON] стягнуто заборгованість по тілу кредиту в сумі 10 000 грн., тобто відповідач отримав кредитні кошти в межах ліміту, а тому відсутні підстави для нарахування несанкціонованого овердрафту відповідно до умов договору про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки №006-Р/014274, що був укладений між сторонами 17 вересня 2008 року. Статтею 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме порушення. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.11.2010 року стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість в сумі 15171 грн. 93 коп., яка складалася із заборгованості по тілу кредиту та відсотках, нарахованих відповідно до умов саме договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії №49-86/08-ДД від 23.09.2008 року. Змінивши позовні вимоги позивач просить стягнути несанкціонований овердрафт, нарахування якого взагалі не передбачено договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії №49-86/08-ДД від 23.09.2008 року. Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що банк має право нараховувати відсотки чи штрафні санкції як згідно умов договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії №49-86/08-ДД від 23.09.2008 року, так і згідно умов договору про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки №006-Р/014274, що був укладений між сторонами 17 вересня 2008 року. Проте, на думку суду така відповідальність боржника є подвійною і суперечить ст. 61 Конституції України. Оскільки за попереднім рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова відповідальність боржника [PERSON] за прострочення виконання зобов'язання визначалася відповідно до умов договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії №49-86/08-ДД від 23.09.2008 року з врахуванням передбаченої саме цим договором відсоткової ставки, а тому суд вважає безпідставним нарахування відповідачу несанкціонованого овердрафту, що не передбачено основним договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії №49-86/08-ДД від 23.09.2008 року, до умов якого відсилають 4.4.,4.6.4 договору відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки №006-Р/014274. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд приходить до висновку, що позивачем не доведено правомірності нарахування несанкціонованого овердрафту, який передбачений договором про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки №006-Р/014274, що був укладений між сторонами 17 вересня 2008 року, а відповідальність боржника у вигляді несанкціонованого овердрафту за неналежне виконання зобов'язання не передбачена договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії №49-86/08-ДД від 23.09.2008 року, згідно умов якого з відповідача вже стягувалися відсотки згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 листопада 2010 року. Крім того, позивачем крім несанкціонованого овердрафту нараховано також пеню на суму овердрафту, яка взагалі не передбачена умовами договору про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки №006-Р/014274. Разом з тим, нарахування пені за прострочення виконання зобов'язання передбачено саме договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії №49-86/08-ДД від 23.09.2008 року. Проте, оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення несанкціонованого овердрафту за тарифами, що передбачені договором про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки №006-Р/014274, а вимог про стягнення з відповідача відсотків згідно договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії №49-86/08-ДД від 23.09.2008 року не заявлено, а тому відсутні підстави і для стягнення пені, що нарахована на суму боргу по несанкціонованому овердрафту. Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Outcome: dismissed