Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною лінією. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено Кредитну угоду відповідно до заяви № 012-13560-230413 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, згідно з умов якої позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Відповідно до п.2.3 частини 3 Договору, Банк встановлює ліміт Кредитної лінії у розмірі 20 000 гривень. Позивач взяті на себе зобов'язання виконав повністю, а відповідач скористалася Кредитною лінією, проте, станом на 22.07.2014 року не виконує належним чином свої зобов'язання за Договором. Враховуючи те, що відповідачем порушуються умови Договору, просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість в розмірі 19038,10 гривень, а також стягнути понесені позивачем судові витрати при зверненні до суду. Представник позивача 02 лютого 2015 року в судове засідання не з'явився, подавши при цьому заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти розстрочення виконання рішення суду, просить суд позов задоволити (а.с.34). В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала повністю та пояснила, що дійсно між сторонами 23.04.2013 року було укладено кредитну лінією (договір), відповідно до умов якої позивач їй відкрив картковий рахунок та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 20 000 гривень. Враховуючи те, що вона є одинока мати, виховує малолітніх дітей, у неї скрутне матеріальне становище, одна дитина потребує складної операції, а тому просить суд розстрочити виконання рішення суду. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Дельта Банк» слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст.1054 ЦК України зазначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.3-6), 23 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено Кредитну угоду відповідно до заяви № 012-13560-230413 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, згідно з умов якої позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Відповідно до п.2.3 частини 3 Договору, Банк встановлює ліміт Кредитної лінії у розмірі 20 000 гривень. Згідно з п.1 частини 3 Договору - обслуговування Карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід'ємною частиною Договору. Відповідно до п.2.5. частини 3 Договору відповідач до підписання Пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Згідно з ч.2 ст.642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Судом встановлено, що станом на 22 липня 2014 року заборгованість відповідача становить 19038,10 гривень, в тому числі: тіло кредиту - 11338,0 гривень, прострочене тіло кредиту - 3600,0 гривень, заборгованість за відсотками - 0,00 гривень, заборгованість за комісіями - 4100,0 гривень (а.с.9). Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог позивача, а тому позов ПАТ «Дельта Банк» слід задоволити повністю. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь ПАТ «Дельта Банк» 243,60 гривень судового збору. Відповідно до ст.217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. З врахуванням усної заяви відповідача, погодженої із представником позивача, про розстрочення виконання рішення суду, суд вважає, що таку слід задовольнити та розстрочити виконання рішення суду відповідно до погодженого сторонами графіку погашення заборгованості.

Outcome: approved