Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №Г18.007.70655 від 11.02.2008 року в розмірі 36331,25 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву, за змістом якої, заявлені вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві, просив розглядати даний спір у відсутності представника. Відповідач в судовому засіданні просив відмовити в частині позовних вимог про стягнення пені. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з кредитним договором №Г18.007.70655 від 11.02.2008 року публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» надало [PERSON] кредит в сумі 6720 гривень із відсотковою ставкою 20,10% річних. Проте, свої зобов'язання за кредитним договором №Г18.007.70655 від 11.02.2008 року відповідач належним чином не виконував, та станом на 10.12.2013 року заборгованість відповідача становить 36331,25 гривень. В силу ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку - кредитного договору №Г18.007.70655 від 11.02.2008 року. Як вказує ч. 3 ст. 551 ЦПК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки позивач просить стягнути з відповідача 8680,98 грн. пені, що значно перевищує розмір основного боргу, суд вбачає підстави для застосування строку позовної давності щодо цієї вимоги, а також відмови у задоволенні вимоги про стягнення пені на підставі положень ч. 3 ст. 551 ЦПК України. Згідно роз'яснень викладених в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до ст.124 Конституції України, ст.11, 15, 16, 526, 1049-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial