Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 13587,78 дол. США. Позовні вимоги мотивовано тим, що між сторонами 25.04.2008 року був укладений кредитний договір №VIW3A800000372, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит в розмірі 11750,22 дол. США на термін до 24.04.2013р., а відповідач зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором, відповідно до якого, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Позивач свій обов'язок по кредитному договору, щодо надання відповідачу кредиту виконав. Однак, відповідач не виконує належним чином взятих на себе зобов'язань, а тому станом на 08.06.2016 року виникла заборгованість у розмірі 47855,07 дол. США, з яких: заборгованість за кредитом - 8554,89 дол. США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 2617,88 дол. США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 2415,01 дол. США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 34267,29 дол. США. При цьому позивач у позовній заяві зазначив, що кредитодавець на власний розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину заборгованості за кредитом, в силу чого, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №VIW3A800000372 від 25.04.2008 року, у розмірі 13587,78 дол. США, що за курсом НБУ станом на 08.06.2016р. еквівалентно 339150,99 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 8554,89 дол. США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 2617,88 дол. США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 2415,01 дол. США. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак в прохальній частині позовної заяви зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розгляд справи провести за його відсутності та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання, призначене на 25.07.2016р. не з'явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача: м. Вінниця, вул. Острозького, 25/55, однак ні конверт з повісткою про виклик, ні рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з відміткою про отримання відповідачем поштового відправлення, на адресу суду не повернулися. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. При цьому, як вбачається з ч. 9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик, відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Оголошення про виклик відповідача в судове засідання на 15.09.2016р. було опубліковано в газеті «Вінниччина», випуск № 59 (23101) від 29.07.2016 року, та в газеті «Урядовий Кур'єр», випуск №143 (5763) від 02.08.2016р., проте відповідач в судове засідання, призначене на 15.09.2016р. не з'явилася. Разом з тим, в судове засідання, призначене на 20.10.2016р. відповідач не з'явилася в черговий раз, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Конверт з повісткою про виклик в судове засідання повернувся на адресу суду з відміткою відділення поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання», що розцінюється судом як належне повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке. Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 06.08.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір №VIW3A800000372 (далі - Договір), відповідно до п. 2.1 якого банк (позивач) зобов'язався надати позичальнику (відповідачу) кредит в розмірі та на умовах встановлених у цьому договорі, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов Договору. Згідно з п. 16.1 Договору банк надає кредит на наступних умовах: загальний розмір кредиту - 11750,22 дол. США (п.16.1.1); мета кредиту - 11401,23 дол. США - на купівлю автомобіля, 6,95 дол. США - для сплати за реєстрацію предмета застави в Державному Реєстрі, 342,04 дол. США - для сплати винагороди за надання фінансового інструменту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,92% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,60% від суми виданого кредиту, а також винагороди за проведення додаткового моніторингу, яка сплачується відповідно п. 15.9 даного договору. На виконання умов Договору позивач видав, а відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 11750,22 дол. США, що підтверджується випискою по рахунку [PERSON] №22039057253447 з 25.04.208р. по 15.09.2016р. Згідно з п.п. 5.2.2, 5.2.3 Договору, позичальник зобов'язується сплатити проценти за користування кредитом відповідно до вимог договору, в тому числі здійснити повну сплату процентів за користування кредитом не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту, сплатити банку винагороди визначені статтями 15.9, 15.10, 16.1.7 Договору, та погасити іншу заборгованість згідно з вимогами договору. Відповідно до п. 16.6 Договору, щомісяця в період сплати позичальник зобов'язаний сплатити щомісячний платіж в розмірі 363,50 дол. США для погашення заборгованості за кредитом, винагородою та процентами за користування ним. Згідно з п. 16.1.5 Договору дата погашення кредиту - 24.04.2013р. Однак, відповідач свої зобов'язання в частині погашення заборгованості за кредитним договором не виконала, у зв'язку з чим станом на 08.06.2016 року виникла заборгованість за тілом кредиту в розмірі 8554,89 дол. США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 2617,88 дол. США та заборгованості по комісії за користування кредитом - 2415,01 дол. США. Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Таким чином, у зв'язку з невиконання відповідачем зобов'язань щодо повернення суми кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 8554,89 дол. США заборгованості за кредитом та 2617,88 дол. США заборгованості по процентам за користування кредитом, суд вважає обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Також підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача 2415,01 дол. США заборгованості по комісії за користування кредитом, оскільки сплата комісії передбачена статтями 15.9, 15.10, 16.1.7 кредитно-заставного договору № VIW3A800000372. Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до частини 1 статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Отже, зважаючи на невиконання відповідачем умов кредитно-заставного договору, беручи до уваги розрахунок заборгованості за договором, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по поверненню кредитних коштів в сумі 13587,78 дол. США, з яких 8554,89 дол. США заборгованість за кредитом, 2617,88 дол. США заборгованості по процентам за користування кредитом та 2415,01 дол. США заборгованості по комісії за користування кредитом, заявленими правомірно та такими що підлягають задоволенню. Разом з тим, згідно з абз. 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 N14 у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Поряд з цим, слід зазначити, що в позовній заяві позивач просив стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 13587,78 доларів США в еквіваленті до національної валюти України за офіційним курсом НБУ станом на 08.06.2016р. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Разом з тим, згідно з абз. 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 N14 у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Тким чином, згідно з офіційним курсом НБУ, станом на день ухвалення судом рішення 13587,78 дол. США еквівалентно 349070,07 грн. (13587,78 х 25,69 = 349070,07), а тому, суд вважає необхідним зазначити в резолютивній частині рішення суду еквівалентну заборгованості саме станом на день прийняття рішення (20.10.2016р.). Що стосується розподілу судових витрат слід зазначити наступне. Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. При цьому, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у абз. 2 п. 11 Постанови №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», роз'яснив судам, що порядок сплати судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, у випадках та на умовах, встановлених законом (частина третя статті 533 ЦК), передбачено в абзаці 2 частини першої статті 6 Закону № 3674-VI. У цьому випадку ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову (в національній валюті), визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачено раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову. Як вбачається з платіжного доручення №BO909B1351 судовий збір сплачений позивачем 09.06.2016р. в сумі 5087,26 грн. Однак, враховуючи офіційний курс НБУ станом на 09.06.2016р. (24,94 грн. за 1 долар США), належна сума сплати судового збору становить 5083,19 грн. (13587,78 дол. США * 24,94 *1,5%= 5083,19). З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України, всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. При цьому, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 12 Постанови № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», роз'яснив судам, що як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 5083,19 грн. витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved