Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі ? ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до Марїнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № SAMDN0000012646259 від 28.03.2007 року у розмірі 172545,77 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає наступне. Відповідно до укладеного договору № SAMDN0000012646259 від 28.03.2007 року ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 55820,50 гривень на термін до 27.04.2014 року, а відповідач зобовязувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за даним договором виконало, а саме ПАТ КБ «Приватбанк» передало відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач у порушення умов договору не надав своєчасно ПАТ КБ «Приватбанк» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та іншими витратами не виконавши таким чином свої зобовязання за кредитним договором. На думку позивача, заборгованість відповідача станом на 20.09.2016 року складає 242012 гривні 86 копійок. Зазначена сума складається з наступного: 202700,77 грн. заборгованість за кредитом; 39312,09 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Від вказаної суми позивачем віднімається сума, яка була задоволена рішенням Марїнського районного суду від 01.08.2012 року у сумі 33311,71 гривень, з яких: 30155 гривень заборгованість за кредитом, 2568,48 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 464,54 заборгованість по комісії за користування кредитом, 123,69 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, різниця становить 208701,15 гривень 27.10.2016 року ухвалою Марїнського районного суду Донецької області було відкрито провадження по справі та призначено попереднє судове засідання. 24.01.2017 року ухвалою Марїнського районного суду Донецької області справу призначено до судового розгляду. 12.07.2017 року по справі було ухвалене заочне рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено у повному обсязі. 21 травня 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк». 14.08.2018 року відповідачем на адресу суду було надіслано заяву про перегляд заочного рішення суду від 12.07.2017 року. Ухвалою суду від 17.08.2018 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення суду від 12.07.2017 року скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному порядку. Відповідач та представник позивача у судове засідання не зявились, про час, дату та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи 28.03.2007 року між ЗАТ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] був укладений договір № SAMDN0000012646259 про відкриття карткового рахунку і обслуговування платіжної карти «Авторозстрочка», за умовами якого банк надав клієнту пакет послуг, для чого відкрив клієнту картковий рахунок і видав платіжну карту на умовах: тип карти - «Авторозстрочка», вид карти - особиста, строк дії карти - два роки, валюта карткового рахунку гривня (а.с. 6). Крім того, 28.03.2007 року між ЗАТ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] також була укладена додаткова угода № 2 до договору № SAMDN0000012646259 про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної карти «Авторозстрочка» (а.с. 8-10), на підставі якої банк надав відповідачу кредитний ліміт «Торговий фіксований» у сумі 55820 гривень 50 копійок на термін до 27.03.2014 року включно, у виді невідновлювальної кредитної лінії на наступні цілі: 49500 гривень 00 копійок на придбання автомобіля (згідно п. 6 даної угоди), винагороди за надання фінансового інструменту, яка сплачується одноразово в момент надання кредитного ліміту в розмірі 3960 гривень 00 копійок, оплату за реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна в розмірі 34 гривні 00 копійок, а також в розмірі 2326 гривень 50 копійок на оплату страхових платежів на строк до 26.03.2008 року та в подальшому щорічно збільшувати кредитний ліміт на суму оплати чергових страхових платежів, у випадках і в порядку, передбачених пп. 15.2, 17.7. даної угоди. Відсоткова ставка по кредитному ліміту встановлюється в розмірі 0,75 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом із розрахунку 360 днів в році, а також щомісячно в розмірі 0,5 % від суми наданого кредитного ліміту, комісії за резервування коштів згідно з п. 31 даної угоди та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 39 даної угоди. Суд не приймає до уваги наявну в матеріалах справи копію додаткової угоди № 1 від 26 січня 2012 року до кредитного договору № 4627085039009770 від 28.03.2007 року з додатком № 1 (а.с. 11-12), оскільки вказана додаткова угода стосується кредитного договору за № 4627085039009770 та не має відношення до спірних кредитних правовідносин, які виникли в межах іншого кредитного договору № SAMDN0000012646259 від 28.03.2007 року. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.\~530\~ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Положеннями ст. 525 ЦК України передбачено неможливість односторонньої відмови від виконання зобов'язання або його зміна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~536\~ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, а розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст. ст. 1049, 1054\~ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. На виконання умов кредитного договору № SAMDN0000012646259 від 28.03.2007 про відкриття карткового рахунку і обслуговування платіжної карти «Авторозстрочка» та додаткової угоди № 2 до договору № SAMDN0000012646259 про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної карти «Авторозстрочка» від 28.03.2007 банком було надано [PERSON] кредитний ліміт у розмірі 55820 гривень 50 копійок. В свою чергу, [PERSON] в добровільному порядку виниклу заборгованість за кредитним договором № SAMDN0000012646259 від 28.03.2007 року не погасила. Як вбачається з пункту 15.2. додаткової угоди № 2 до договору № SAMDN0000012646259 про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної карти «Авторозстрочка» від 28.03.2007 року згідно з договором клієнт клопоче перед банком про надання йому кредитного ліміту на оплату чергових страхових платежів у відповідності до договорів страхування, укладеними згідно з п. 17.7 та поручає банку щорічно перераховувати необхідну для цього суму коштів згідно Договорів страхування. Перерахування кредитних коштів банк зобовязується виконувати у випадку не предявлення клієнтом документів, що підтверджують сплату чергових страхових платежів за рахунок інших джерел, до дат сплати, визначених договорами страхування. Пунктом 17.7. додаткової угоди № 2 до договору № SAMDN0000012646259 про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної карти «Авторозстрочка» від 28.03.2007 року визначено, що у випадку не надання клієнтом банку підтверджуючого документу про сплату чергових страхових платежів по узгодженим з банком договорами страхування, банк сплачує страхові платежі за рахунок кредитного ліміту у відповідності з п. 15.2. даної угоди. Рішенням Марїнського районного суду Донецької області від 01 серпня 2012 року позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором SAMDN0000012646259 від 28.03.2007 року, яка станом на 26 липня 2011 року становила 33311,71 грн., та складалася з: 30155,00 грн. заборгованість за кредитом, 2568,48 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 464,54 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 123,69 грн. заборгованість за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, було задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором, яка у сукупності становить 33311,71 грн. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що розмір залишку заборгованості за кредитом станом на 20.09.2016 року, на думку позивача, становить 172545 гривень 77 копійок, залишок заборгованості по процентам відсутній, залишок заборгованості по комісії відсутній, залишок заборгованості по пені складає 39188,40 гривень, однак позовна вимога про стягнення заборгованості по пені позивачем не заявлена. В п. 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» розяснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправя сторін та враховуючи обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Отже, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обовязок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобовязаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Оскільки матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження надання кредитного ліміту на оплату чергових страхових платежів у відповідності до договорів страхування, тобто фактичного збільшення кредитного ліміту з 55820,50 гривень, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути залишок заборгованості по кредиту, що становить 25665,50 гривень та розраховується наступним чином: 55820,50 гривень (розмір кредитного ліміту, наданого відповідачу) 30155 гривень (розмір заборгованості за кредитом, стягнутий за рішенням суду від 01 серпня 2012 року) = 25665,50 гривень. Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судового збору, сплаченого позивачем складає 2588,19 гривень. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 25665,50 гривень х 100 % : 172545,77 гривень ціни позову = 14,87%), тобто 14,87% від ціни позову (14,87% х 2588,19 гривень : 100% = 384,86 гривень), що складає 384,86 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial