Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України», в особі філії\~Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 03 лютого 2014 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 9098, відповідно до умов якого АТ «Ощадбанк» надав їй кредит у розмірі 50000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,00 % річних, з кінцевим терміном повернення 02 лютого 2017 року. Відповідно до п. 3.3.3 кредитного договору, відповідач зобовязався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в сумі 1388,89 грн. та сплачувати відсотки, нараховані Банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісяця, до останнього робочого дня місяця, наступного за звітним, починаючи з 01.03.2014 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які Банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати відсотків відповідно до послідовності, визначеної договором. В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором № 9098 від 03 лютого 2014 року між АТ «Ощадбанк», [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір поруки № 8674 від 03 лютого 2014 року, та Договір поруки № 8675 від 03 лютого 2014 року між АТ «Ощадбанк», [PERSON] та [PERSON] Банк виконав свої обовязки, згідно з приписами кредитного договору № 9098 від 03 лютого 2014 року, в повному обсязі, надав відповідачу зазначену суму кредиту в розмірі 50000,00 грн., однак, відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує, припинив погашати суму основного боргу, заборгованість за відсотками не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість перед Банком на загальну суму 38719,12 грн., яка складається з: -30555,54 грн. - тіло кредиту; -4950,70 грн. - заборгованість по процентам; -2591,05 грн. інфляційне збільшення; -621,83 грн. - три проценти річних. Оскільки відповідачі свої зобовязання по своєчасному та повному погашенню кредиту не виконують, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] та солідарно з [PERSON] та [PERSON], а також солідарно з [PERSON] та [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 9098 від 03 лютого 2014 року в розмірі 38719,12 грн., а також судовий збір по справі у сумі 1600,00 грн. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON]. до судового засідання не зявилися. У звязку з тим, що м. Горлівка Донецької області віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 № 1085-р., при цьому, з 27.11.2014 припинено приймання поштових відправлень на/з територію(ї) Донецької та Луганської областей до/з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, у т.ч. до/з м. Горлівка (згідно з інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті УДППЗ Укрпошта) (а.с.49). У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України «У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: - юридичним особам та фізичним особам - підприємцям за адресою місцезнаходження ( місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців; - фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку». Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач повідомлений у встановленому порядку ( належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача ( представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявилися, від них не надійшло повідомлення про причини неявки, не використали наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, 03 лютого 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 9098, відповідно до умов якого АТ «Ощадбанк» надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 50000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,00 % річних, з кінцевим терміном повернення 02 лютого 2017 року. (а. с. 4-7). В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 9098 від 03 лютого 2014 року між АТ «Ощадбанк», [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір поруки № 8675 від 03 лютого 2014 року (а. с. 12-15), та Договір поруки № 8674 від 03 лютого 2014 року (а. с. 8-11) між АТ «Ощадбанк», [PERSON] та [PERSON] Отже, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідають перед позивачем, як солідарні боржники. Банк свої зобовязання за кредитним договором № 9098 від 03 лютого 2014 року виконав повністю, надавши відповідачу [PERSON] суму кредиту в розмірі 50000,00 грн. На теперішній час утворилась заборгованість перед Банком на загальну суму 38719,12 грн., яка складається з: -30555,54 грн. - тіло кредиту; -4950,70 грн. - заборгованість по процентам; -2591,05 грн. інфляційне збільшення; -621,83 грн. - три проценти річних. Відповідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст.\~1054\~та ч. 2 ст.\~1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця. Згідно з вимогами\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~\~ Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст.1048 цього Кодексу. Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Згідно зі статтями\~526,\~527,\~530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, та відповідно до\~ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Добровільно умови договору відповідачі не виконують, на вимоги Банку про повернення суми заборгованості за кредитом не реагують, заборгованість не сплачують, але як боржники вони не звільняються від відповідальності за неможливість виконання ними грошового зобовязання. У відповідності до Висновків Верховного Суду України, викладених в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за 2 півріччя 2013 року від 01.02.2014 року « У разі встановлення в договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов одночасне застосування таких заходів відповідальності не свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення (Постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13)». Оскільки відповідач [PERSON], як позичальник, не виконала умови встановлені Кредитним договором, не повернула позивачеві - кредитору, борг за кредитом, не сплатила проценти за користування кредитом, а відповідачі [PERSON] та [PERSON], як поручителі не забезпечили виконання зобовязань, суд, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, приходить до переконання, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно із частиною 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України „ Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . У відповідності до п. 35 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: «вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати». Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно\~статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року №1801-19, \~розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2017 року складає 1600,00 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1600 грн. 00 коп. (а.с.1). На підставі абзацу шостого п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено та вимоги ч. 1\~ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ «Державний Ощадний банк України», в особі філії\~Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн., в рівних частках з кожного, тобто по 533,33 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved