Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Генеральною угодою прореструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 25 січня 2016 року. У позовній заяві зазначено, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 25.01.2016 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 18 128,75 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір складається з генеральної угоди, умов і правил надання банківських послуг. Умови договору позивачем по справі ПАТ КБ ПриватБанк виконано повністю, надано відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. [PERSON] свої зобовязання за договором не виконавла, внаслідок чого її заборгованість станом на 13.07.2016 року становить 23 853,94 грн., яка складається з: 18 128,75 грн. - заборгованість за кредитом; 1550 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 2900,60 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 1274,59 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Представник позивача позов підтримав повністю із підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити, розгляд справи провести у відсутності представника позивача, не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи, про що направив на адресу суду письмове клопотання. Відповідно до вимог, встановлених ст.27 ЦПК України участь у судових засіданнях це право, а не обовязок сторін по справі. Відповідачка, представник відповідачки у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Пояснили, що стягнення з [PERSON] одночасно пені т штрафу призведе до подвійної відповідальності за порушення виконання зобов'язання. Крім того, [PERSON] є інвалідом І групи. Просили зменшити розмір заборгованості. Суд, вислухавши доводи та заперечення відповідачки, представника відповідачки, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] 25.01.2016 року було укладено Генеральною угодою прореструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт. заборгованість по договору з дати підписання Генеральної угоди становить 19150, 75. Дата погашення заборгованості 19 січня 2019 року. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку- починаючи з 1 по 25 число кожногомісяця відповідачка надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. З розрахунку заборгованості [PERSON] вбачається, що станом на 13.07.2016 року сума заборгованості за кредитом становить 23 853,94 грн., яка складається з: 18 128,75 грн. - заборгованість за кредитом; 1550 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 2900,60 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 1274,59 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Пунктами 1.1.5, 2.1.1.7 Умов та Правил, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу, проте не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочки. В тому числі за порушення клієнтом строків платежів по любому з грошового зобов'язання, передбачених договором більше ніж на 30 днів, сплачується штраф в розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми позову. Отже, вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15. Враховуючи викладене суд відмовляє в задоволенні вимоги про стягнення штрафів, оскільки положеннями закону не передбачено одночасного застосування подвійної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до частково задоволення. З [PERSON], [INFO], жительки с. Зеленів, вул. Зелена, буд. №12 Рогатинського району Івано-Франківської області, ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк (код ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. № 50, рахунок (для погашення заборгованості) № 29092829003111, МФО 305299) 20 953, 34 грн. (двадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят три грн. 34 коп.) заборгованості за кредитним договором станом на 13 липня 2016 року, з яких 18 128,75 грн. (вісімнадцять тисяч сто двадцять вісім грн. 75 коп.) - заборгованість за кредитом; 1550 грн. (одна тисяча п'ятсот п'ятдесят грн.) - заборгованість по процентах за користування кредитом; 1274,59 грн. (тисяча двісті сімдесят чотири грн. 59 коп.) - штраф. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial