Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02.08.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] укладено кредитний договір № ВLаЖГА00058052. Згідно умов договору позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 12 000,00 грн. на поточні потреби строком до 02.08.2014 року включно із платою за користування кредитом 15 % річних та 1,75 % від суми кредиту щомісячної плати комісії за управління кредитом. Однак відповідач [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобовязання. Станом на 06.08.2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 52113,69 грн. На підставі наведеного, просить суд стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 52113,69 грн., з яких: 7636 грн. 47 коп. сума по тілу кредиту, 1241 грн. 76 коп. сума процентів за користування кредитом, 3380 грн. 08 коп. сума по сплаті комісії за РО, 39855 грн. 38 коп. сума плати за пропуск платежів. Відповідач в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі. Відповідач [PERSON] подала суду копію свідоцтва про шлюб серія І-ЕГ № 077349 від 25.11.2012 року, відповідно до якого її прізвище змінилось з [PERSON] на [PERSON], а також надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності за наявними матеріалами справи, позовні вимоги визнає. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, 549, 550, 552, 598, 599, 610, 612, 627, 651, 1054, 1055 ЦК України. Як вбачається із змісту ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 02.08.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] укладено кредитний договір № ВLаЖГА00058052, згідно умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 12000,00 грн. на поточні потреби строком до 02.08.2014 року включно із платою за користування кредитом 15 % річних та 1,75 % від суми кредиту щомісячної плати комісії за управління кредитом (а.с. 4-11). Відповідно до п. 1.2. кредитного договору, банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті України в сумі, зазначеній в п. 1 Спеціальної частини договору (12000 грн.), у формі відкличної не відновлювальної кредитної лінії, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції, в порядку і на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому і що становитимуть невідємну частину цього договору (а.с. 5). Згідно п. 4.3. у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань (а саме, неповерненої чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконанні на день прострочення виконання (а.с. 10). Також, п. 2.7.1. вищезазначеного договору передбачено, що позивач вправі вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому, або у визначеній ним частині, у випадку невиконання позичальником своїх боргових та інших зобовязань за цим договором або правомірних вимог банку (а.с. 8). Встановлено, що на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (ФГВФО) за № 63 від 20.03.2015 року призначено Уповноважену особу ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБІ Банк» [PERSON] (а.с. 22). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобовязання. Станом на 13.05.2013 р. у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 52113,69 грн., з яких: 7636 грн. 47 коп. сума по тілу кредиту, 1241 грн. 76 коп. сума процентів за користування кредитом, 3380 грн. 08 коп. сума по сплаті комісії за РО, 39855 грн. 38 коп. сума плати за пропуск платежів., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 18). Отже, відповідач істотно порушив вимоги ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, 549, 550, 598, 599, 610, 612, 627, 1054, 1055 ЦК України, умовами кредитного договору, а тому позов слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved