Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № TEXRF959980232 від 28.01.2011 року, відповідно до якого останній було надано строковий кредит в сумі 2 656,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.11.2012 року. Однак, [PERSON] не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та відсотків, чим порушує взяті на себе зобов»язання. Враховуючи наведені обставини, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № TEXRF959980232 від 28.01.2011 року в сумі 16 664,80 грн., з яких: 1 973,01 грн. - заборгованість за кредитом; 1,25 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 159,36 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 13 261,43 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 769,75 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача Шацька С.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просять суд їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідач [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, такими, що не підлягають до задоволення, зазначивши, що [PERSON] при укладенні кредитного договору про надання споживчого кредиту не була ознайомлена з умовами та правилами до нього, а тому твердження позивача щодо поширення їх на відповідача вважає безпідставними. Також зазначив, що позивачем пропущено строк позовної давності. Крім цього, зазначив щодо зменшення позивачем розміру нарахованої пені, оскільки в силу вимог ст.551 ЦК України, розмір нарахованої неустойки значно перевищує розмір збитків. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. Відповідно до кредитного договору № TEXRF959980232 від 28.01.2011 року Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (зараз - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»), [PERSON] було надано строковий кредит на суму 2 656,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - 27 листопада 2011 року. Як вбачається із заяви позичальника [PERSON], остання підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Заявою Позичальника про надання кредиту передбачено, що погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 25 по 30 число кожного місяця Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 292,31 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно п.п.2.4.2.3.1 та 2.4.2.3.2 Умов та правил надання банківських послуг, які є складовою частиною Договору, і з якими як слідує із заяви позивальника він ознайомлений та погодився із їх змістом, Банк має право в односторонньому порядку змінювати розмір процентної ставки (збільшувати, зменшувати). При цьому Банк протягом 07 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки надсилає письмове повідомлення Позичальникові. Пунктом 2.4.2.3.3 Умов передбачено, що при виникнення ряду подій, в тому числі порушення Позичальником зобов»язань, передбачених Договором, Банк, на власний розсуд, має право змінити умови договору, розірвати договір у судовому порядку або здійснити одностороннє розірвання договору. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов»язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як вбачається із п.2.4.3.6 Умов, при порушенні Позичальником строків погашення кредиту в строки, вказані у Заяві і п.2.4.2.2.2., п. 2.4.2.3.3 даних умов, більше ніж на 210 днів щодо зобов»язань, строк яких не настав, Сторони узгодили, що терміном повернення кредиту вважається 211 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за Кредитом, починаючи з 211 дня порушення, вважається простроченою. Ефективна відсоткова ставка в гривневому еквіваленті дорівнює сумі щомісячних платежів. Пунктом 2.4.5.1 Умов передбачено, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по Кредиту, включаючи заборгованість, яка виникла у відповідності із п.2.4.3.6., 2.4.5.2., 2.4.5.3. даних Умов, Позичальник зобов»язується сплатити банку пеню в розмірі 1,25% від суми простроченої заборгованості по Кредиту... При порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених Договором більш ніж на 90 днів, Позичальник зобов»язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми вимоги (п. 2.4.5.5. Умов). Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов»язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до укладеного між сторонами договору та статтей 1049, 1050 та 1054 ЦК України, позивальник зобов»язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частинами першою, п»ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов»язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Відповідачка [PERSON] взятих на себе зобов»язань за кредитним договором належним чином не виконала, в зв'язку з чим, станом на 16.05.2014 року у неї утворилась заборгованість в сумі 16 664,80 грн., яка складається з наступного: · 1 973,01 грн. - заборгованість за кредитом; · 1,25 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; · 159,36 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; · 13 261,43 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: · 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); · 769,75 грн. - штраф (процентна складова). Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № TEXRF959980232 від 28.01.2011 року. Проте, задовольняючи позовні вимоги, суд вважає за можливе зменшити розмір пені, яку просить стягнути позивач із [PERSON] до розміру суми заборгованості по тілу кредиту - 1973,01 гривні в силу ч.3 ст.551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, а саме враховуючи відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов»язання. Також суд зазначає, що на його думку, позивачем не пропущено строк позовної давності, оскільки як вбачається із виписки по рахунку відповідача, надої позивачем, останній черговий платіж [PERSON] був здійснений 30 травня 2011 року у розмірі 300 гривень, а тому суд вважає, що строк давності у позивача почав текти з 31 травня 2011 року, тобто із дати не внесення зазначеним відповідачем чергового щомісячного платежу по кредиту. Таким чином, суд вважає, що слід стягнути із відповідача заборгованість по наданому кредиту у розмірі 5 376,38 гривень, із яких: 1973,01 заборгованість по тілу кредиту, 1,25 гривень - відсотки, 159,36 гривень заборгованість по комісії, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 769,75 грн. - штраф (процентна складова), а також 1973,01 гривень сума нарахованої пені за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором. При цьому, суд відкидає твердження представника відповідача про те, що відповідач не був ознайомлений із Умовами та правил надання банківських послуг, оскільки як вбачається із заяви позичальника, яка була підписана особисто [PERSON], остання погодилась, що «… при порушенні Позичальником зобов»язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначений в Умовах та правилах за кожен день прострочки, які є складовою частиною Договору…». Також у зазначеній заяві вказано, що «…позичальник ознайомився та згоден із умовами надання споживчого кредиту, які були надані їй у письмовій формі...». Своїм підписом [PERSON] підтвердила факт надання її повної інформації про умови кредитування в ПАТ КБ «Приватбанк», а саме: мету, для якої кредит може бути витрачений; форми кредитного забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов»язаннями позичальника; тип відсоткової ставки; суму на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору (перелік усіх витрат, пов»язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення, тощо); строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та державні субсидії, на які позичальник має право, і відомості про те, від кого Позичальник може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки запропонованих схем кредитування. Також, у разі порушення позичальником зобов»язань перед банком, в тому числі інших зобов»язань,поручитель дає свою згоду і доручає банку приймати рішення по розподілу коштів, які направляються на погашення заборгованості. Позичальник погодилась, що заява позичальника про надання споживчого кредиту із запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами, тарифами складає між нею та банком кредитно-заставний договір. Крім того, на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в користь Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: partial