Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» (далі-Позивач) звернулось до суду з вищезазначеною позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] (далі-Відповідач). Позов мотивовано тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено договір № б/н від 23.05.2012 року, за умовами якого відповідачем отримано кредит у розмірі 300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2016 року має заборгованість 38 083,20 грн., яка складається з наступного: 2282,00 грн. - заборгованість за кредитом; 29751,52 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3760,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1789,68 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить - 38 083,20 грн., у зв'язку з чим позивач звернувся до суду та просить в судовому порядку стягнути з відповідача суму заборгованості за договором та сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явися, але надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заперечення на позов та заяву про застосування строків позовної давності, в яких просив відмовити в задоволенні позову з підстав пропущення позивачем строку позовної давності, оскільки відповідачем жодних дій на виконання зобов'язань не проводилось, а погашення заборгованості проводилось за рахунок списання коштів з інших рахунків відповідача. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін, на підставі наявних доказів у матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив такі обставини. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № б/н від 23.05.2012 року на суму 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на відповідному банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Таким чином, між сторонами було укладено договір приєднання відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України. Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Тому загальний розмір наданих позичальнику коштів у кредит становить 2282,00 грн. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» за вказаним договором виконав свої зобов'язання та надав відповідачу кредит на суму обумовлену кредитним договором. Згідно з п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою» банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно з п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач умов договору в повному обсязі не виконувала і сума заборгованості за кредитом розрахована кредитором становить станом на 31.12.2016 року 38 083,20 грн., яка складається з наступного: 2282,00 грн. - заборгованість за кредитом; 29751,52 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3760,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1789,68 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості за договором. Згідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання всіма сторонами. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. А також ч. 3 даної статті передбачено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Вiдповiдно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обовязок за договором та погасити заборгованість перед банком. Згідно із правовою позицією Верховного Cуду України від 19 березня 2014 року у справі №6-14цс14, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Як вбачається з «Умов та правил надання банківських послуг», що додані до позовної заяви, для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунки, видає клієнту картки, їх вид та строк дії визначений в заяві та в пам'ятці клієнта, підписавши яку клієнт та банк укладають договір про надання банківських послуг. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За загальними правилами ст. ст. 253-255, 260 ЦК України перебіг строку позовної давності починається з наступного календарного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України). Відповідачу видана платіжна картка 23.05.2012 року, з позовом до суду банк звернувся лише у січні 2017 року, при цьому не надав доказів перевипуску платіжної картки на тих самих умовах та визнання відповідачем боргу за кредитним договором, тому термін дії кредитної картки закінчився 31.05.2013 року, позивачем не надано доказів на підтвердження факту видачі відповідачу нової картки. Крім того, залишились неспростованими доводи відповідача про те, що зазначений у розрахунку заборгованості платіж від 12.06.2014 року нею не здійснювався, оскільки банк в односторонньому порядку списав кошти із іншого карткового рахунку відповідача, а отже посилання представника позивача на ту обставину, що строк позовної давності перервався здійсненням зазначеного платежу є безпідставним, так як списана позивачем 12.06.2014 року сума коштів 120,00 гривень не свідчить про визнання боргу відповідачем. Відтак, установивши строк дії кредитної картки, як вид платіжної картки, банк, як її емітент, визначив строк, протягом якого клієнт має право користуватися розміщеними на картковому рахунку коштами та з моменту припинення дії картки для банку почав відраховуватися строк позовної давності. Будь-яких доводів щодо поважності пропуску строку давності позивача не представив, факт пропуску таких строків не спростував. Також суд враховує відсутність клопотань про поновлення строку позовної давності. Відповідно до ст.267 ч.4 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставне майно тощо) (ст. 266 ЦК України). Оскільки відповідач письмово заявив про застосування позовної давності, поважних причин пропуску строку позовної давності не встановлено, а сплив позовної давності є самостійною правовою підставою для відмови у позові, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed