Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси і Кредит» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 06 вересня 2012 року між ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №15-14/12-00700-с-а, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 200000,00 грн. зі сплатою 24 % річних з кінцевим терміном повернення до 06 вересня 2022 року. Згідно умов кредитного договору кредитні ресурси отримані позичальником використовуються за цільовим призначення, тобто повне погашення заборгованості по основному боргу та нарахованих відсотків та 5 % пені по кредитному договору №15-225/272 від 05.03.2008 року; повне погашення основного боргу та нарахованих відсотків до договору про відкриття відновлюваної кредитної лінії № 243 М/К07-4.4 від 10.12.2007 року; споживчі потреби. Згідно виписки по особовому рахунку від 06.09.2012 року підтверджується перерахування кредитних коштів в сумі 29936,59 грн. на погашення заборгованості по кредитному договору №243М/К07-4.4 від 10.12.2007 року, 92608,71 грн. погашення заборгованості по кредитному договору №15-225/272 від 05.03.2008 року. Отримання залишку кредитних коштів в сумі 77454,70 грн. підтверджується підписом відповідача [PERSON] Банк свої зобовязання виконав, однак відповідач належним чином зобовязання по кредитному договору не виконав, внаслідок чого станом на 20.03.2015 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість сумі 304236,47 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до кредитного договору № 15-14/12-00700-с-а від 06 вересня 2012 року, укладеного між позивачем та відповідачем, останній отримав кредит в сумі 200000,00 грн. зі сплатою 24 % річних з кінцевим терміном повернення 06 вересня 2022 року. Відповідно до умов кредитного договору №15-14/12-00700-с-а від 06 вересня 2012 року отримані відповідачем кошти використовуються за цільовим призначенням, а саме: 1) повне погашення заборгованості по основному боргу та нарахованих відсотків та 5 % пені по кредитному договору №15-225/272 від 05.03.2008 року; 2) повне погашення основного боргу та нарахованих відсотків до договору про відкриття відновлюваної кредитної лінії №243 М/К07-4.4 від 10.12.2007 року; 3) споживчі потреби. На погашення заборгованості по кредитному договору №243М/К07-4.4 від 10.12.2007 року перераховано 29936,59 грн. та на погашення заборгованості по кредитному договору 15-225/272 від 05.03.2008 року перераховано 92608,71 грн. Відповідно до заяви про видачу готівки №2 від 06.09.2012 року відповідач [PERSON]. тримав грошові кошти в сумі 77454,70 грн., що стверджується його підписом. Тобто, банк свої зобовязання по кредитному договору №15-14/12-00700-с-а від 06.09.2012 року виконав у повному обсязі. Відповідач порушив умови кредитного договору №15-14/12-00700 від 06 вересня 2012 року, в звязку з цим позивач звертався до відповідача з письмовою вимогою № 52 від 20.01.2015 року про дострокове повернення кредитних коштів, сплати відсотків та пені, однак заборгованість не сплачена. Станом на 20.03.2015 року у відповідача перед позивачем є заборгованість в сумі 304236,47 грн., з яких 182236,96 грн. - строкова заборгованість по основному боргу, 8126,75 грн. - прострочена заборгованість по основному боргу, 2378,24 грн. - строкова заборгованість по відсоткам, 35448,31 грн. - прострочена заборгованість по відсоткам, 76046,21 грн. - пеня за прострочення заборгованості по кредиту і відсоткам за період з 20.03.2014 року по 19.03.2015 року. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частина перша ст. 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. ст.1049, 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved