Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № К3ХRRX23370360 від 16.04.2007 року у розмірі 39067,96 грн. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовують тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений вищевказаний кредитний договір, який складається з Заяви позичальника та Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка». Згідно умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 5489,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом . В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 09.12.2014 року має заборгованість в сумі 39067,96 грн. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не прибув, до суду надав заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, в зв'язку зі спливом строку позовної давності. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 16.04.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № К3ХRRX23370360, який складається з Заяви позичальника та Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка». Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5489.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на строк з 16.04.2007 року по 16.04.2008 року. В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, кредиту не гасив, внаслідок чого він станом на 09.12.2014 року має заборгованість в сумі 39067,96 грн. Позивач не навів доказів того, що він звертався до відповідача з письмовими претензіями про сплату заборгованості . Встановлені судом обставини об'єктивно підтверджуються: копією заяви позичальника (а.с.6), копією Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» в якій не зазначено підпису відповідача (а.с. 7-10), розрахунком заборгованості за договором (а.с.5), ксерокопією паспорта відповідача, який змінив прізвище на [PERSON]. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Згідно ч.3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 259 ЦК України договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Аналізуючи таким чином зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що до позовних вимог необхідно застосувати наслідки пропуску строку позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог. Так, згідно заяви позичальнику кредит надано на 12 місяців з 16.04.2007 року по 16.04.2008 року. Відповідач не проводив виплату по кредиту жодного разу, тобто з червня 2007 року позивач мав змогу впевнитись, що його права, як позичальника порушені. Також заявою обумовлено, що позичальник зобов'язаний повернути суму кредиту, відсотки, винагороди відповідно до Заяви та Умов. До справи долучено Умови надання споживчого кредиту фізичним особам відповідно до яких термін позовної давності по вимогам стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним Договором встановлено сторонами тривалістю 5 років. Але на Умовах відсутній підпис відповідача і в суді він заявив, що ніяких Умов він не підписував. Навіть, якщо брати до уваги дані Умови , то своє боргове зобов'язання відповідач мав виконати 16.04.2008 року. Строк передбачений Умовами закінчився 16.04.2013 року, а позовна заява яка датована 24.12.2014 року надійшла до суду 21.01.2015 року. В позовній заяві позивачем вказана дата 09.12.2014 року, як дата закінчення п'ятирічного строку позовної давності. Ця дата нічим не підтверджується . Тому позивач на думку суду пропустив строк позовної давності та не вказав причин її пропуску.

Outcome: dismissed