Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі банк) звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 17361,00 грн. В обґрунтування вимог банк вказує, що 28.10.2014 року відповідачем підписано заяву, згідно якої вона отримала кредит у розмірі 1100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Взяті на себе зобовязання не виконує, у звязку з чим представник позивача просить суд позов задовольнити, стягнути із боржника заборгованість по кредиту. У судове засідання представник банку не зявився. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує та не заперечує щодо заочного вирішення справи. Відповідач в судове засідання не зявилась, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення на позов не подавала. На підставі вимог ст.ст. 223,280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 28.10.2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір кредиту, який складається із заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг. Із змісту заяви [PERSON] від 28.10.2014 року встановлено, що остання ознайомлена і згідна із Умовами та правилами надання банківських послуг, зобовязується їх виконувати та регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті банку. Відповідно до умов договору відповідачу були надані грошові кошти в сумі 1100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до вимог п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно умов п. 2.1.1.5.6 боржник зобовязаний у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. В силу умов п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, при порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі встановленого договором, зокрема 500, 00 грн. та 5% від суми позову Відповідно до умов п. 1.1.7.12 умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього терміну жодна із сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Встановлено, що банк виконав свої зобовязання згідно з умовами договором та видав [PERSON] кредит в сумі 1100,00 гривень. Відповідач [PERSON] належним чином не виконувала свої зобовязання згідно умов і правил надання банківських послуг , внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 30.09.2017 рік складає 17361,00 грн., з яких: 1011,38 грн. заборгованість по кредиту, 12446,72 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2600,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 802,90 грн. (процентна складова). Факт наявності заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості за договором №б/н від 28.10.2014 року станом на 30.09.2017 р. В судове засідання відповідач не зявилась, відзив не подавала, будь-які докази на спростування доводів позивача суду не представила. Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязанння (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. В силу вимог ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України). Відповідач належним чином не виконувала взятих на себе зобовязань згідно умов кредитного договору та порушив умови договору щодо строків сплати кредиту, у звязку з чим утворилась заборгованість на загальну суму 17361,00 грн., з яких: 1011,38 грн. заборгованість по кредиту, 12446,72 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2600,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи у розмірі 500 грн. та 802,90 грн. Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь банку заборгованості по кредитному договору на загальну суму 17361,00 грн. станом на 30.09.2017 року. Згідно з вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач в судове засідання не зявилась та не представила суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним та документально підтвердженні судові витрати по справі, зокрема, 1600,00 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved