Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій зазначає, що відповідно до договору б/н від 15.10.2007 року відповідач отримала кредит в розмірі 11000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 30.04.2009 року на підставі рішення загальних зборів акціонерів було змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства [PERSON] банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк «ПриватБанк» та 17.07.2009 року було проведено державну реєстрацію вказаних змін. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом в заяві. За змістом п. 3.2, п.3.3. Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт надає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Згідно п.6.5 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг, [PERSON] має право змінювати тарифи та інші умови обслуговування рахунків. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк. Відповідно до умов кредитного договору, при порушені позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Відповідач не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, тобто відповідач порушила зобовязання за даним договором, у звязку з чим станом на 31.12.2017 року утворилася заборгованість в сумі 114925 грн. 92 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 9894 грн. 09 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 96123 грн. 60 коп., заборгованість за пенею та комісією - 3197 грн. 47 коп., штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) - 5460 грн. 76 коп. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору в сумі 114925 грн. 92 коп. та судові витрати. В судове засідання представник позивача [PERSON] акціонерного товариства [PERSON] банк «ПриватБанк» [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 31.08.2017 року (а.с.17) не зявилася, надавши до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала та просить задовольнити їх в повному обсязі, при цьому не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.24). Відповідач [PERSON] повторно не зявилася в судове засідання, про час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправленнь (а.с.34, 38, 45), у встановлений судом строк відзив з викладеними запереченнями проти позову до суду не надала, при цьому повторно надала до суду заяву про відкладення судового розгляду справи. Положеннями ч. 2 ст. 223 ЦПК України не передбачено відкладення розгляду справи в судовому засіданні з підстави другої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причину неявки, які судом визнано поважними. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За правилами частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач не подала відзив, а представник позивача, в свою чергу, не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] акціонерного товариства [PERSON] банку «ПриватБанк» обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із змісту заяви [PERSON] від 15.10.2007 року, остання, ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами Закритого акціонерного товариства [PERSON] банку «ПриватБанк», виявила бажання оформити на своє імя платіжну картку - кредитка «Універсальна». Відповідач погодилася, що Заява разом з Памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердила, що її було ознайомлено та вона згодна з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Також відповідач зобовязалася виконувати вимоги, які передбачені Умовами та Правилами надання банківських послуг (а.с.9). Отже, необхідно констатувати, що між Закритим акціонерним товариством [PERSON] банком «ПриватБанк» та [PERSON] 15.10.2007 року було укладено кредитний договір, який, відповідно до положень ч. 1 ст. 634 ЦК України, є договором приєднання. Згідно п.1.6. статуту [PERSON] акціонерного товариства [PERSON] банк «ПриватБанк», на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року, у звязку із зміною типу Банку, було змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства [PERSON] «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк». Публічне акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства [PERSON] «ПриватБанк». Відповідно до змісту заяви відповідача від 15.10.2007 року та п.п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт, при цьому підписання даного договору являється безумовною згодою Клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, який встановлений банком. Згідно п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк. Судом встановлено, що позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку кредитка «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає умовам кредитного договору від 15.10.2007 року. Відповідно до пункту 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах передбачених цим договором. За змістом п.4.6 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах сум, які підлягають сплаті банку по даному договору при настанні строків платежів. Відповідно до п. 6.4 Умов та Правил надання банківських послуг, у випадку не згоди зі змінами Правил та Тарифів, клієнт зобовязаний надати банку письмову заяву про розірвання договору та погасить заборгованість. За умовами п. 8.6. Умов та Правил надання банківських послуг, у разі порушення клієнтом термінів платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених цим договором, більше ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5 % від суми позову. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку суми позову по кредитному договору б/н від 15.10.2007 року, відповідач свої обовязки за договором не виконав, тому станом на 31.12.2017 року сума заборгованості за договором становить 114925 грн. 92 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 9894 грн. 09 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 96123 грн. 60 коп.,комісія - 3197 грн. 47 коп., штрафу 250 грн. (фіксована частина) та штрафу - 5460 грн. 76 коп. (процентна складова) (а.с.5-8). Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Нормою частини 1 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. В статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Таким чином, оскільки досліджені судом докази по справі свідчать про те, що відповідач не виконала належним чином взяті на себе зобовязання за кредитним договором, порушила порядок погашення заборгованості, у звязку з чим станом на 31.12.2017 року утворилась заборгованість, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, тому вимоги позивача [PERSON] акціонерного товариства [PERSON] банк «ПриватБанк» про стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп. також підлягають задоволенню в повному обсязі. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі викладеного та

Outcome: approved