Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON], ФОП «[PERSON]» про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ФОП «[PERSON]» було укладено Кредитний договір № ВКЛ-2010578, відповідно до умов якого, Банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 295 000 гривень з кінцевим терміном повернення заборгованості до 30 травня 2015 року та зі сплатою 24,99% річних за користування кредитом. Крім того, для забезпечення виконання Кредитного договору 31 травня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір іпотеки № б/н, відповідно до умов якого, предметом іпотеки є нерухоме майно - житловий будинок загальною площею 235,6 кв.м., житловою площею 86,4 кв.м., що складається з чотирьох кімнат та двох кухонь, житловий будинок літера А-2 загальною площею 235,6 кв.м., літня кухня, незавершена літера Б, розташований за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок загальною площею 0,0500 га, цільове призначення - обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер - 4610160300:07:003:0244. Позичальник умови Кредитного договору належним чином не виконує, а тому, станом на 11 лютого 2014 року заборгованість відповідача ФОП «[PERSON]» перед позивачем становить 387245,42 гривень. Враховуючи вищенаведене, просить позов задоволити. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, подавши при цьому заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, просить суд позов задоволити. Відповідачі [PERSON] та ФОП «[PERSON]» в судове засідання повторно не з'явилися без поважних причин, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення в редакції газети «Урядовий Кур'єр», а тому згідно зі ст.224 ЦПК України проведено заочний розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Дельта Банк» слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст.1054 ЦК України зазначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.7-12), 31 травня 2012 року Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ФОП «[PERSON]» було укладено Кредитний договір № ВКЛ-2010578, відповідно до умов якого, Банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 295 000 гривень з кінцевим терміном повернення заборгованості до 30 травня 2015 року та зі сплатою 24,99% річних за користування кредитом. Згідно з п.9.1 Кредитного договору, за прострочку повернення кредитних коштів та/або сплати процентів Позичальник сплачує Кредитору пеню із розрахунку 3% від простроченої суми за кожен день прострочення. Вказана пеня сплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів, передбачених п.п.1.1, 1.3, 2.З., 2.5, 3.3, 3.8 цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитом. Відповідно до п.8.2., 8.3 Кредитного договору, невиконання Позичальником будь-яких своїх зобов'язань за Кредитним договором, та/або умов договорів забезпечення, зазначених в п.1.4. Кредитного договору, та/або у випадку порушення Позичальником строків платежів, встановлених п. 1.1., 1.3., З.З., Кредитного договору, Кредитор має право вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним, комісій та штрафів, а Позичальник зобов'язаний виконати зазначені зобов'язання в порядку, передбаченому п.8.3., 8.4. Кредитного договору. Згідно з п.8.4. Кредитного договору, у випадку невиконання Позичальником, зазначеної у п.8.3. Кредитного договору письмової вимоги Кредитора про дострокове повернення Кредиту, сплату процентів за користування ним, комісій та штрафів у строк, визначений в п.8.3. Кредитного договору, Кредитор має право звернути стягнення на Предмет застави будь-яким способом за власним вибором Кредитора, у тому числі на підставі виконавчого напису нотаріуса, відповідно до вимог чинного законодавства України та умов договору застави чи скористатися іншими видами забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором та/або пред'явити позов у відношенні Позичальника та задовольнити свої вимоги, що випливають з Кредитного договору, з будь-якого майна Позичальника. Крім того, для забезпечення виконання Кредитного договору 31 травня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір іпотеки № б/н, відповідно до умов якого, предметом іпотеки є нерухоме майно - житловий будинок загальною площею 235,6 кв.м., житловою площею 86,4 кв.м., що складається з чотирьох кімнат та двох кухонь, житловий будинок літера А-2 загальною площею 235,6 кв.м., літня кухня, незавершена літера Б, розташований за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок загальною площею 0,0500 га, цільове призначення - обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер - 4610160300:07:003:0244. Житловий будинок належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, земельна ділянка також належить Іпотекодавцю на праві власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.23-29). Відповідно до п.7.1. Іпотечного договору, іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань, вони не будуть виконані (виконані неналежним чином) та у випадку, якщо інформація або документи, надані Іпотекодавцем при укладенні Кредитного договору, виявляться недостовірними та/або недійсними, у випадку невиконання та/або неналежного виконання зобов'язань за Кредитним договором та Іпотечним договором, а також у інших випадках передбачених Кредитним договором, Іпотечним договором та чинним законодавством України. Відповідно до п. 7.3. Іпотечного договору Іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на Предмет Іпотеки в межах, передбачених п.7.2. Іпотечного договору. Судом встановлено, що позичальник умови Кредитного договору належним чином не виконує, про що повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору, а тому станом на 11 лютого 2014 року має заборгованість в розмірі 387245,42 гривень, в тому числі: 285000,0 гривень - сума заборгованості за кредитом; 97368,57 гривень - сума заборгованості за відсотками; 4859,40 гривень - пеня за несвоєчасне повернення відсотків; 17,45 гривень - пеня за несвоєчасне повернення комісії (а.с.38). Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно зі ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Ст.589 ЦК України зазначає, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до п.3 ч.2 ст.592 ЦК України, заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет застави, зокрема, у випадках, встановлених договором. Згідно з ч.1 ст.11 Закону України «Про іпотеку», майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог позивача, а тому позов ПАТ «Дельта Банк» слід задоволити повністю. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідачів слід стягнути на користь ПАТ «Дельта Банк» 3654,0 гривень судового збору та 630,0 гривень витрат за розміщення оголошення в редакції газети «Урядовий Кур'єр».

Outcome: approved