Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») 19 листопада 2015 року звернулось до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача [PERSON] (діє відповідно до довіреності №3734-К-Н-О від 04 вересня 2015 року строком дії до 31 грудня 2017 року) в позовній заяві вказав, що 23 листопада 2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 1100 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки. Укладений сторонами кредитний договір складається із заяви позичальника [PERSON] та Умов і правил надання банківських послуг. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання взятого на себе зобовязання, зокрема не повертає кредитні кошти та не сплачує відсотки за їх використання в порядку та строки, передбачені кредитним договором, що призвело до виникнення кредитної заборгованості, загальний розмір якої склав 11250 грн.16 коп., з яких 1092 грн.00 коп. заборгованості за кредитом, 6446 грн.25 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 2700 грн. заборгованості по пені та комісії, а також 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 511 грн.91 коп. штрафу (процентна складова). Вказані кошти, а також сплачений позивачем судовий збір в сумі 1218 грн., представник позивача просив стягнути з відповідача (а.с.2-3). В судове засідання представник відповідача не прибув, надавши до суду заяву про розгляд справи без нього. В цій же заяві вказав про згоду позивача на заочний розгляд справи (а.с.42). Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З цих підстав суд вважає можливим подану представником позивача заяву задовольнити та розглянути зазначену цивільну справу без його участі на підставі наявних у ній письмових доказів. Дослідивши позовну заяву позивача та надані сторонами письмові докази, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставами їх виникнення, окрім іншого, є договори та правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК). У справі, що розглядається, судом встановлено, що 23 листопада 2012 року відповідач [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, в якій просив надати йому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 1100 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.5-6,8-31). Таким чином, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 1100 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому, суд з врахуванням розяснень, які є в пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», укладеним сторонами кредитним договором визнає заяву відповідача [PERSON] від 23 листопада 2012 року про надання кредиту, Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.ст.526 та 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, у встановлений строк його виконання. Згідно ст.1049 ЦК України (правила якої застосовуються до відносин за кредитним договором) позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю грошові кошти у такій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 16 березня 2014 року відповідач [PERSON] помер, доказом чого є копія актового запису про смерть №136 від 18 березня 2014 року, надана до суду відділом ДРАЦС Кодимського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.64-65). Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи, тобто здатність мати цивільні права та обов'язки, припиняється у момент її смерті. Цивільна правоздатність особи\~\~є невіддільною від неї і припиняється з її смертю. Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав i обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять yсі права i обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218,1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина друга статті 1220 ЦК України). Вiдповiдно до частини першої статті 608 ЦК України зобов'язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язане з його особою i у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Перелік зобов'язань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України, отже зобов'язання за кредитним договором входять до складу спадщини. За змістом статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців вiд дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно вiд настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав i не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року вiд настання строку вимоги. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що в разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов'язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому, за борги спадкодавця відповідають лише спадкоємці, які прийняли спадщину. З листа Кодимського РС ГУДМС України в Одеській області №30/2444 від 25 листопада 2015 року, актового запису про смерть №136 від 18 березня 2014 року та листа Малослобідської сільської ради Кодимського району Одеської області від 11 лютого 2016 року №02-16/36 вбачається, що [PERSON] був зареєстрований в [INFO], а проживав в [INFO] разом зі своєю дружиною [PERSON], [INFO], де і помер (а.с.40,65, 79). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який на день смерті спадкодавця постійно проживав разом з ним в одному помешканні, вважається таким, що прийняв спадщину. У звязку з цим, ухвалою суду від 22 лютого 2016 року до участі у справі в якості відповідача залучено [PERSON], як спадкоємицю померлого [PERSON], що прийняла спадщину (а.с.82). В судове засідання [PERSON] двічі не зявилась, будучи належним чином повідомленою про виклик до суду (а.с.87-88,91-92). З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №51819796 від 20 січня 2016 року вбачається, що за життя [PERSON] був власником домоволодіння, розташованого в с.Плесецьке, вул.Косіора, 24, Васильківського району Київської області (реєстраційний номер нерухомого майна №28420787від 01 жовтня 2009 року, свідоцтво про право власності №60, видане 01 вересня 1995 року Плесецькою сільської радою Васильківського району Київської області), а також власником домоволодіння, розташованого в м.Мар»їнка, вул.Шевченка, 90 Донецької області (реєстраційний номер нерухомого майна №10830736 від 20 травня 2005 року, свідоцтво про право на спадщину від 31 січня 2001 року, видане Мар»їнською державною нотаріальною конторою а.с.72-74). Судом встановлено, що позичальник [PERSON] за життя взятих на себе зобовязань за кредитним договором від 23 листопада 2012 року належним чином не виконував. Так, з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що невиконання [PERSON] своїх обовязків почалось з грудня місяця 2012 року і тривалого до його смерті (а.с.4) Правовими наслідками невиконання зобовязання або його виконання з порушенням умов є покладення на сторону обовязків, передбачених ст.611 ЦК України, зокрема сплати неустойки та відшкодування збитків. Відповідно до ст.549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредитору у разі порушення свого зобовязання, при цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання, а пенею неустойка що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Невиконання позичальником [PERSON] взятих на себе кредитних зобовязань призвело до виникнення кредитної заборгованості, розмір якої склав 11250 грн.16 коп., з яких 1092 грн.00 коп. заборгованості за кредитом, 6446 грн.25 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 2700 грн. заборгованості по пені та комісії, а також 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 511 грн.91 коп. штрафу (процентна складова). Частина перша статті 1282 ЦК України передбачає, що спадкоємці\~\~зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У звязку з цим, обовязок відшкодування вказаної заборгованості у відповідності з вимогами ст.ст.1216,1219,1268 та 1282 ЦК України покладається на відповідача [PERSON], як спадкоємиці, що прийняла спадщину померлого [PERSON] При цьому, як вказала колегія суддів Верховного Суду України в постанові від 8 квітня 2015 року, аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває\~\~прав на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності на нерухоме майно і право розпорядження ним. Відсутність у спадкоємця, який прийняв спадщину, свідоцтва про право власності на спадкове нерухоме майно не позбавляє кредитора спадкодавця права вимагати відшкодування збитків, оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини. Окрім цього, у звязку із задоволенням позову, у відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає 1218 грн. сплаченого позивачем судового збору (платіжне доручення від 02 листопада 2015 року а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved