Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне. Відповідно до укладеного договору № DN81AR03110093 від 13.08.2007 року відповідач отримав кредит в розмірі 82736,70 грн. на термін до 12.08.2014 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 28.11.2016 року має заборгованість у сумі 106000,00 грн., яка складається з наступного: 68038,50 грн. - заборгованість за кредитом, 37961,50 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. При цьому вказана заборгованість є лише частиною загальною суми заборгованості, проте банк просить стягнути лише цю частину. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк». В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач або його представник в судове засідання не зявилися, про причину неявки суд не повідомили, про день, час та місце слухання справи представник відповідача повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 7.1 Кредитного договору № DN81AR03110093 від 13.08.2007 року відповідач отримав кредит в розмірі 82736,70 грн. на термін до 12.08.2014 року зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 0,75% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,50 % від суми виданого кредиту. Відповідно до п. 3.1 вищевказаного Кредитного договору, за користування кредитом в період з дати списання коштів з кредитного рахунку до дати погашення Кредиту, Позичальник щомісячно в Період уплати сплачує проценти в розмірі, вказаному в п. 7.1. даного Договору. Згідно із п. 3.2 вищевказаного Кредитного договору, відповідно до ст. 212 ЦК України, при порушенні Позичальником зобовязань щодо погашення кредиту, передбачених п.п. 7.1., 2.2.4., 2.3.3. даного Договору, Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом в розмірі, вказаному в п. 7.4. даного Договору в місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості по кредиту. Відповідач станом на 28.11.2016 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості за договором № DN81AR03110093 від 13.08.2007 року, відповідач станом на 28.11.2016 року має заборгованість у загальній сумі 106000,00 грн., яка складається з наступного: 68038,50 грн. - заборгованість за кредитом, 213215,71 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 17322,86 грн. заборгованість по комісії, 442263,76 загальна сума нарахованої пені. При цьому, із змісту вищевказаного розрахунку вбачається, що позивачем було враховано суму вартості проданого заставного майна (автомобілю) в розмірі 24500 грн. в рахунок погашення заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом. В кінцевому підсумку позивач, користуючись своїм правом на визначення розміру позовних вимог, просить стягнути з відповідача суму в розмірі 106000,00 грн., яка складається з наступного: 68038,50 грн. - заборгованість за кредитом, 37961,50 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Суд окремо звертає увагу на те, що із наданого позивачем розрахунку вбачається, що сума заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 37961,50 грн. утворилася ще до закінчення строку дії кредитного договору. Можливі посилання відповідача або його представника на факт блокування рахунку відповідача, що не дозволяло відповідачу вчасно сплачувати кошти в рахунок погашення кредиту, не підтверджуються жодними доказами. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, а тому суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням від 11.01.2017 року про сплату судового збору в сумі 1600,00 грн., у звязку із чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вищевказану суму судових витрат.

Outcome: approved