Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 11 квітня 2008 року між Банком та [PERSON] був укладений договір № VOКVA8000070702, згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 3508,83 долари США на термін до 10 квітня 2013 року. Відповідач, в свою чергу, зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Вказуючи, що у звязку з невиконанням відповідачем [PERSON] належним чином умов договору, у нього станом на 18 лютого 2016 року, з урахуванням суми, стягнутої заочним рішенням Турійського районного суду від 26 грудня 2011 року, виникла заборгованість в розмірі 11836,12 доларів США, позивач просив стягнути із відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, однак у поданій до суду позовній заяві вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи, та просив справу розглядати без його участі. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомляв, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав. Враховуючи, що в судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. За згодою представника позивача та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до повного задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у встановлений в зобовязанні строк (термін) його виконання. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до умов кредитно-заставного договору № VOКVA8000070702 від 11 квітня 2008 року Банк надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 3508,83 долари США на придбання автомобіля зі сплатою за користування кредитом 11,04% на рік, дата погашення якого 10 квітня 2013 року (а.с. 9-16). З додатку до вказаного договору вбачається, що сторони узгодили загальну вартість кредиту (а.с. 17). На виконання взятих на себе зобовязань за договором Банк надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти, що підтверджується ордером-розпорядженням про надання кредиту від 11 квітня 2008 року (а.с. 18). Наведені обставини свідчать про те, що між Банком та відповідачем [PERSON] виникли договірні зобовязання, які випливають з кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. Відповідач [PERSON] взяті на себе за договором зобовязання відповідно до вимог ст. 526 ЦК України належним чином не виконав, внаслідок чого у нього, з урахуванням стягнутої заочним рішенням Турійського районного суду Волинської області від 26 грудня 2011 року заборгованості (а.с. 4), станом на 18 лютого 2016 року виникла заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 11836,12 доларів США (а.с. 5-7). За змістом ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 14 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Виходячи із вищенаведених положень закону та розяснень Пленуму Верховного Суду України, заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором становить 11836,12 доларів США, що відповідно до встановленого на день ухвалення даного рішення Національним банком України офіційного курсу гривні до долара США еквівалентно 301584,34 грн (11836,12 доларів США * 25,48 грн = 301584,34 грн). За таких обставин справи, які підтверджуються належними, допустимими і достовірними доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, виходячи із того, що Банком правомірно надано кредит в іноземній валюті, дотримуючись вимог ст.ст. 212-214 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом правових і фактичних підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, оскільки боржник порушив умови кредитного договору, що виразилося в неналежному виконанні договірних зобовязань, а саме в простроченні платежів згідно з умовами договору та неповерненні кредитних коштів у визначений договором строк, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 4743 грн 92 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 530, 533, 543, 553, 554, 1054 ЦК України та

Outcome: approved