Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог, з урахуванням уточненої позовної заяви, зазначено, що відповідно до умов договору № DZXRRX13750164 від 14 серпня 2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4140 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушенням Позичальником умов договору станом на 17 квітня 2014 року заборгованість за кредитним договором становить 30718 грн. 72 коп., в тому числі: 3354 грн. 03 коп. - заборгованість за кредитом; 11801 грн. 97 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 1689 грн. 12 коп. - заборгованість за комісією; 13873 грн. 60 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань. Судовим наказом Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2010 року з [PERSON] на користь позивача було стягнуто 13 839 грн. 03 коп. 15 червня 2014 року відповідачем було сплачено 100 грн. Отже заборгованість, яку позивач просив стягнути з відповідача складає 18 114 грн. 98 коп., а саме: 6684 грн. 99 коп. - заборгованість за відсотками; 11429 грн. 99 коп. - заборгованість з пені. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір, сплачений ним під час подання позовної заяви. В судове засідання представник позивача не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду повідомлена належним чином, заяву про розгляд справи без її участі не надала, причини неявки суду не повідомила. У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 14 серпня 2007 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (правонаступник - закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк») (Банк) та [PERSON] (Позичальник) було укладено договір № DZXRRХ13750164, згідно з умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 4140 грн. на строк до 14 серпня 2009 року з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості. Погашення заборгованості згідно з умовами договору здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 294 грн. 57 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інших витрат згідно умов договору (а.с.6 ). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Уклавши із закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON] порушила договірні зобов`язання, що призвело до виникненя заборгованості, яка станом на 17 квітня 2014 року заборгованість за кредитним договором становить 16845 грн. 12 коп., в тому числі: 3354 грн. 03 коп. - заборгованість за кредитом; 11801 грн. 97 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 1689 грн. 12 коп. - заборгованість за комісією; 13873 грн. 60 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які є невід'ємною частиною договору, передбачено відповідальність за невиконання зобов'язання. Так п. 5.2 встановлено, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. Згідно з розрахунком позивача за порушення строків повернення кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору станом на 17 квітня 2014 року нараховано пеню в сумі 13873 грн. 60 коп. Судовим наказом Верхньодніпровського районного суду Дніпроптеровської області з [PERSON] на користь банку було стягнуто 13 839 грн. 03 коп. (а.с.4), в тому числі: 3454 грн. 03 коп. - заборгованість за кредитом; 5117 грн. 08 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 1689 грн. 12 коп. - заборгованість по комісії; 2443 грн. 61 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань. Доказів повернення кредиту, нарахованих відсотків та комісії на день ухвалення рішення сторонами суду не надано. Згідно зі ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У зв'язку з чим стягненню підлягає заборгованість за відсотками 6684 грн. 99 коп. Щодо позовних вимог про стягнення пені в сумі 11 429 грн. 99 клп., суд приймає до уваги, що розмір пені майже в два рази перевищує розмір заборгованості, яка підлягає стягненню. Верховний Суд України, розглянувши 3 вересня 2014 року справу № 6-100цс14 зробив правовий висновок про те, що суд може зменшити розмір неустойки за умов, що він значно перевищує розмір збитків. Згідно зі ст. 360-7 Цивільного процесуального кодексу України постанови Верховного Суду України є обов'язковими для судів першої інстанції. За таких обставин суд вважає за можливе зменшити розмір пені до розміру пені, нарахованої за останній рік перед зверненням до суду, а тому позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що позов задоволено частково, а тому згідно з ч.1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial