Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - позивач, ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду з вказаним позовом до [PERSON] (далі відповідач - [PERSON]), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 741,48 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 229,40 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 29.01.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», яке є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», та відповідачем було укладено кредитний договір № 001-28038-290110, згідно умов якого позивач зобов'язався надати відповідачеві кредит в розмірі 5 793,00 грн. на придбання майна/послуг, а відповідач зобов'язався сплачувати позивачу проценти за користування кредитом, виходячи з ставки 0,01% на рік. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином та надав відповідачу кредит, в розмірі 5 793,00 грн., проте, станом на 22.07.2013 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 2 741,43 грн., з яких 2 741,48 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 0,05 грн. - заборгованість за відсотками. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2013 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлений належним чином, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд, згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача, який повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи. Судом встановлено, що 29.01.2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого, відповідно до Статуту, є ПАТ «Дельта Банк» (Кредитор) уклало кредитний договір № 001-28038-290110 з [PERSON] (Позичальник), згідно умов якого Кредитор надає Позичальнику грошові кошти на придбання Позичальником майна (послуг) у сумі 5 793,00 грн. та на оплату Позичальником страхового платежу ЗАТ СК «Добробут та захист» у розмірі 608,27,00 грн. за договором добровільного страхування життя № 001-28038-290110 від 29.01.2010 року, що разом складає 6 401,27 грн. У п. 1.2 кредитного договору сторони погодили, що кредит надається на строк 7 місяців, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше 28.08.2010 року на умовах, визначених даним договором. Згідно п. 2.1 кредитного договору, днем надання кредиту вважається день зарахування суми кредиту на позичковий рахунок. Відповідно до п. 2.2 кредитного договору, моментом погашення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки Кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених цим договором, та можливих штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання Позичальником умов цього договору. Згідно п. 2.3 та п. 2.4 кредитного договору, за користування кредитом відповідач сплачує позивачеві проценти, виходячи із ставки 0,01 % в рік. Проценти за користування кредитом нараховуються Кредитором щомісячно в день, який відповідає даті укладення цього договору на суму фактичної заборгованості за кредитом, виходячи з кількості днів в періоді нарахування. Відповідно до п. 3.1 та п. 3.2 кредитного договору, Позичальник зобов'язується щомісяця сплачувати платежі у строки, визначені цим договором, та виконати своєчасно та в повному обсязі зобов'язання за цим договором не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту. Згідно п. 4.1 кредитного договору, Кредитор зобов'язується надати Позичальнику кредит в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 10.1 кредитного договору, строк дії договору встановлюється з дня його підписання і діє до повного виконання відповідачем зобов'язань за цим договором. Як визначено у ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Дельта Банк» взяті на себе за кредитним договором № 001-28038-290110 від 29.01.2010 року зобов'язання виконало належним чином - надало [PERSON] кредит в розмірі 5 793,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 2440025 від 01.02.2010 року (а. с. 15). Проте, відповідач в порушення умов договору вчасно заборгованість за кредитом та проценти за користування кредитом не сплачував та у передбачений кредитним договором строк зобов'язання не виконав. Так, згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Дельта Банк» станом на 22.07.2013 року становить 2 741,43 грн. (а. с. 16). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження сплати кредиту, як-то довідка ПАТ «Дельта Банк» про відсутність заборгованості, [PERSON] не надав. Кредитний договір № 001-28038-290110 від 29.01.2010 року продовжує свою дію, відтак, між позивачем та відповідачем до даного часу існують кредитні правовідносини. За таких обставин, позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 001-28038-290110 від 29.01.2010 року в розмірі 2 741,48 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 229,40 грн. у відшкодування понесених позивачем і документально підтверджених судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved