Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з зазначеною позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 19 858,82 грн., судовий збір в розмірі 243,60 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 05 серпня 2010 року укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого позивач надав, а відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у сумі 12 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 28.02.2015 р. в нього перед позивачем виникла заборгованість, яка складає загальну суму по кредиту, процентам, комісії, пені, штрафам 19 858,82 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, оскільки останній ухиляється від добровільного погашення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи двічі повідомлявся належним чином. Так, судом, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, двічі надсилалися судові повістки про виклик до суду за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак відповідно до повернутих поштових повідомлень вони повернуті за закінченням терміном зберігання, що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток та відповідно до ч. 5 с. 74 ЦПК України, в цьому випадку, вважається що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена у її письмовій заяві, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, судом у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню із наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов'язального права, пов'язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов'язків по поверненню кредитних коштів кредитору, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а. с. 37, 38, 39) та [PERSON] (а. с. 35), відповідно до анкети-заяви й Умов та правил надання банківських послуг від 11.06.2010 р. укладений кредитний договір, відповідно до якого позивач передав кредит відповідачу у розмірі 12 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту, банк керується п. 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт (а. с. 27). Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг (а . с. 27). Крім того, відповідно до зазначеної анкети-заяви, відповідач зобов'язався дотримуватись Умов та правил надання банківських послуг (а. с. 9-34). Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання (а. с. 22). Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий самий строк. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, позичальник на вимогу банку повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку (а. с. 29). Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні відповідачем строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених наявним договором більш ніж на 30 днів, відповідач зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову (а. с. 30). В порушення умов, зазначеного кредитного договору, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, внаслідок чого в нього виникла заборгованість перед позивачем, яка згідно розрахунку, наданого позивачем станом на 28.02.2015 р. з урахуванням заборгованості за кредитом, процентів, комісії, штрафів склала загальну суму 19 858,82 грн. (а. с. 6 - 8). Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і встановлений строк відповідно до умов договору та вимогою закону. В силу ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк чи інший фінансовий заклад зобов'язані видати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивачем наданий кредит в розмірі та на умовах, передбачених вищезазначеним кредитним договором, однак відповідач всупереч вимогам чинного законодавства, Умовам та правилам надання банківських послуг, належним чином свої зобов'язання по поверненню чергової частки кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом не виконав, не здійснив повернення кредиту, не сплатив відсотків у повному обсязі у встановлені строки. Ці обставини не підлягають доказуванню, оскільки про них зазначено в позовній заяві та вони не спростовані відповідачем. Згідно із розрахунком, наданим позивачем, правильність якого перевірена судом, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на 28.02.2015 р. становить 19 858,82 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 9 967,07 грн., заборгованість по процентам - 7 969,90 грн., заборгованість по комісії - 500,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процента складова) - 921,85 грн. (а. с. 6 - 8). Доказів, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦК України, щодо неправильності розрахунку заборгованості відповідачем не надано, відтак розрахунок приймається судом, як доказ у вирішенні спору. Судом не встановлено, що боржник не виконав зобов'язання в повному обсязі по поверненню кредиту внаслідок випадку непереборної сили, тому відповідач має сплатити штрафні санкції по кредиту. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом на загальну суму 19 858,82 грн. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки викладені позивачем в позові обставини, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені відповідним платіжним дорученням (а. с. 1). На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved