Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» (далі [PERSON]) звернулося до суду з позовом [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 95694,62 гривень та судові витрати по справі в розмірі 1600,00 гривень (а.с.2-3). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору № DN81AR03110060 від 30.07.2007 року, укладеного між Банком та [PERSON], відповідач отримав кредит в розмірі 71361,32 гривень на термін до 29.07.2014 року, а [PERSON] забовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В обумовлені строки позичальник своїх зобовязань по поверненню кредиту і сплаті відсотків не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість в сумі 183329,19 гривень станом на 28.11.2016 рік, яка складається з: 11480,07 грн.- заборгованість за кредитом; 39836,14 грн.- заборгованість за користування кредитом; 9614,51 грн.- заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 122398,47 грн.- пеня за несвоєчасність виконання забовязань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 87634,57 грн., яка була задоволена рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06.08.2013 року. Різниця становить 95694,62 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву в якій зазначає, що у разі неявки в судове засідання представника позивача просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи (а.с.42, 43) про причини неявки суду не сповістив, заперечень проти позову не надав, та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю. Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору № DN81AR03110060 від 30.07.2007 року (далі Кредитний договір), укладеного між Банком та [PERSON], відповідач отримав кредит в розмірі 71361,32 гривень на термін до 29.07.2014 року, а [PERSON] забовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. У встановлені строки [PERSON] свої зобовязання щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків не виконує, чим порушує умови кредитного договору, та у звязку з чим виникла заборгованість 183329,19 гривень станом на 28.11.2016 рік (а.с.5-8). Від суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 87634,57 грн., яка була задоволена рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06.08.2013 року (а.с. 4). Різниця становить 95694,62 гривень. Отже, заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню становить 95694,62 гривень. Згідно ст. 526, ч. 1 ст.530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, та у встановлений строк (термін) його виконання. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, враховуючи, що відповідач не виконує належним чином свої зобовязання, відповідно до умов кредитного договору, суд приходить до висновку, що вимоги позивача, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved