Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.03.2016 року між Публічним акціонерним товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, шляхом акцептування клієнтом Публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб ( в рамках обслуговування продукту Максимум-готівка). Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач надав відповідачу кредит у сумі 20 000 грн., а відповідач зобов'язувався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, та повернути кредит у визначені договором терміни. Оскільки [PERSON] не виконує належним чином свої зобов'язання по сплаті кредиту, у позивача виникло право вимагати дострокового виконання зобов'язань повернення кредиту за договором, а тому позивач звертається до суду з вказаним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, в матеріалах справи (а.с.4) міститься клопотання представника позивача - Василюк І.С. з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти того, що між ним та позивачем 21.03.2016 р. було укладено кредитний договір, однак надав до суду копію довідки про закриття рахунку від 10.01.2017 р. по зазначеному кредитному договору, та копії квитанцій про сплату останнім суми заборгованості, а тому просив суд винести рішення на розсуд суду. Вивчивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Судом встановлено, що 21.03.2016 року між Публічним акціонерним товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, шляхом акцептування клієнтом Публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб ( в рамках обслуговування продукту Максимум-готівка). Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач надав відповідачу кредит у сумі 20 000 грн. строком дії картни на два роки. Відповідно до умов кредитного договору, [PERSON] зобов'язувався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього- графіком погашення кредиту. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Як зазначав в позовній заяві представник позивача, у зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договор у останнього станом на 26.10.2016 року утворилась заборгованість в розмірі 28 401,22грн., яка складається з: тіла кредиту - 700,40 грн., прострочка по тілу - 12 653,28 грн., відсотки за кредитом - 38,92 грн., та неуйстойка - 2 008,62 грн. Під час розгляду судової справи [PERSON] надав суду копію довідкипро закриття рахунку від 10.01.2017 р. за №01266, виданої ПАТ «Альфа-Банк», в якій зазначено, що клієнт [PERSON] не має заборгованості за договором №630378235 від 21.03.2016 р., укладеного з ПАТ «Альфа-Банк», в рамках обслуговування платіжної картки. Рахунок № [NUMBER] закрито, картка повернена до банку. А також надав копію виписки по рахунку кредитної картки та копії квитанцій №93671 від 15.11.2016 р. та №706127 від 21.11.2016 р. щодо щодо внесення коштів гна рахунок ПАТ «Пльфа-Банк» коштів для погашення заборгованості за кредитним договором. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає в зв'язку з відсутністю заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Альфа-Банк». На підставі викладеного та

Outcome: dismissed