Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», далі ПАТ КБ «ПриватБанк», звернулося до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою було укладено кредитний договір від 23 листопада 2009 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що відповідає строку дії картки. Станом на 13 червня 2017 року заборгованість відповідачки по кредитному договору становить 12310 грн. 41 коп., з яких 2559 грн. 81 коп. - тіло кредиту, 4876 грн. 12 коп. - нараховані відсотки за користування кредитом, 3812 грн. 08 коп. - пеня, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 562 грн. 40 коп. - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість у розмірі 12310 грн. 41 коп. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 34). Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивача суд вирішив можливим розглянути справу у його відсутність. Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином (а.с.43), до суду не з'явилася. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до положення ч.2 ст.197 ЦПК України суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір від 23 листопада 2009 року, який складається з анкети - заяви, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку, що становлять кредитний договір (а.с. 10, 11, 12-26). Відповідачка своїм підписом підтвердила згоду на те, що підписана заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, з якими вона була письмово ознайомлена, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідачка зобов'язалася виконувати вимоги Умовам та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПриватБанку (а.с. 10). Згідно п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк (а.с.19). Зміни до Умов та правил надання банківських послуг вносяться банком щомісяця в односторонньому порядку у випадках, не заборонених чинним законодавством України. У тих випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливе, банк повідомляє позичальника про внесення змін шляхом використання різних каналів зв'язку (п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 Умов та правил надання банківських послуг) (а.с. 18). Відповідно до п. 1.1.3.2.4 Умов та правил надання банківських послуг банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати позичальника, зокрема у виписці по картковому рахунку відповідно до п.1.1.3.1.9 договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від позичальника про незгоду зі змінами, то вважається, що позичальник приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення позичальника (а.с.15) Відповідачка зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. У випадку невиконання зобов'язань по Договору, на вимогу Банка виконати зобов'язання по поверненню Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку (п.п 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг). Пунктом 2.1.1.5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено обов'язок позичальника отримувати виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. У разі незгоди зі змінами Правил та /або Тарифів банку позичальник зобов'язується звернутись в банк для розірвання договору та погасити перед банком заборгованість п.2.1.1.5.4 (а.с. 17). За умовами договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій (а.с.11). Крім того, у випадку виникнення прострочення зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму від 100 грн. позичальник сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, яка нараховується в день нарахування процентів за кредитом (п. 2.1.1.12.6.1) (а.с. 20). Згідно п.2.1.1.12.10 Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком частці в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором (а.с. 20). При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що сторони не ставили питання про розірвання договору від 23 листопада 2009 року. Таким чином між позивачем та відповідачкою виникли цивільні права та обов'язки, які вони врегулювали договором від 23 листопада 2009 року. Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України). Статтею 549 ЦК України встановлена відповідальність боржника у виді неустойки у разі порушення ним зобов'язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст.551 ЦК України). Згідно розрахунків заборгованості за кредитним договором від 23 листопада 2009 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], заборгованість станом на 13.06.2017 року становить 12310 грн. 41 коп., з яких 2559 грн. 81 коп. - тіло кредиту, 4876 грн. 12 коп. - нараховані відсотки за користування кредитом, 3812 грн. 08 коп. - пеня, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 562 грн. 40 коп. - штраф (процентна складова) (а.с. 5-7, 8-9). За змістом ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором. Відповідно до ст.1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідачка [PERSON] не оспорювала договір позики, укладений між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк», не надала суду доказів, що кредитний договір укладений проти її справжньої волі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З наданих позивачем розрахунків заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідачка не погасила узятий нею кредит, не сплатила відсотків, комісій, окрім того, за несвоєчасне погашення заборгованості їй нараховані штраф та пеня, і відповідно до зазначених вище норм цивільного законодавства ці суми підлягають стягненню з відповідачки на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Суд вважає за доцільне стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 23 листопада 2009 року у розмірі 12310 грн. 41 коп., що виникла станом на 13 червня 2017 року та заявлена позивачем в позовній заяві. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, які позивач зазначає у розмірі 1600 гривень як витрат на сплату судового збору, які підтверджуються платіжним дорученням (а.с.32), суд виходить з того, що згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. ст. 6, 526, 530, 533, 549, 612, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 14, 57, 60, 88, 158, 197, 212, 213, 214, 215, 224 ЦПК України, -

Outcome: approved