Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду 14 квітня 2015 року з позовом, вказавши, що 01 листопада 2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № KRR0GK00151004. Згідно умов вищевказаного договору позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 28000,00 дол. США зі строком повернення кредиту до 31 жовтня 2021 року. В якості забезпечення зобовязань позичальника за кредитним договором №, KRR0GK00151004 між банком та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобовязався перед банком відповідати за виконання позичальником усі зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і таких, що можуть виникнути в майбутньому. Позивач свої зобовязання виконав, надавши [PERSON] грошові кошти, однак відповідач умови договору належним чином не виконує, допустивши заборгованість по кредиту. Станом на 27 березня 2015 рік заборгованість позичальника за кредитним договором № KRR0GK00151004 складає 96877,37 доларів США, а саме: - 27521,52 доларів США заборгованість по кредиту; - 17245,75 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3661,26 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом ; - 43825,50 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. - 10,63 доларів США штраф (фіксована частина); - 4612,70 доларів США штраф (процентна складова). Тому позивач просить стягнути з поручителя [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 96877,37 доларів США, що за курсом 23,51 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.03.2015 р. складає 2277586,86 грн., а також витрати по справі судовий збір у розмірі 3654,00 грн. 10 серпня 2015 року заявлені вимоги позивачем доповнено, просить на підставі ст. 88 ЦПК України вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з відповідачів витрати, понесені на публікацію оголошення в газеті, повязане з викликом сторін по справі. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки в суд не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 01 листопада 2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № KRR0GK00151004 (а.с.10-11, 15,17, 17 зворот,18 копії договору, довідки з ЄДРПОУ, банківської ліцензії, свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, статуту). Відповідно до п. 7.1 кредитного договору, банк зобов'язується надати позичальнику кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 01 листопада 2007 року по 31 жовтня 2021 року включно у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 32766,00 доларів США на наступні цілі: споживчі цілі у розмірі 28000,00 доларів США, а також у розмірі 4766,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 3% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.10 даного кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно з п. 6.2. даного договору. Щомісяця в період сплати, за який вважається період з «01» по «05» число кожного місяця позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячної платіж) у сумі 386,68 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. Згідно п. 3.7. кредитного договору, при непогашенні кредиту в строки, зазначені п.п. 7.1. та п. 2.3.3. цього договору, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нараховується пеня згідно п. 4.1. даного договору з дати винесення простроченої заборгованості. Пунктом 4.2. договору сторони погодили, що у випадку невиконання позичальником зобовязань, передбачених п. 2.2.7 даного договору, банк сплачує позичальку пеню у розмірі 0,1% від несвоєчасно виданої суми кредиту за кожний день прострочення виконання такого зобовязання (за вийнято ком випадків, передбачених п. 2.3.6 даного договору). Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Відповідно до п. 4.3. кредитного договору, при порушенні позичальником по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. В якості забезпечення зобовязань позичальника за кредитним договором №, KRR0GK00151004 між банком та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобовязався перед банком відповідати за виконання позичальником усі зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і таких, що можуть виникнути в майбутньому(а.с.12 копія договору). Відповідно до п. 2 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання обовязків за кредитним договором у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Позичальник [PERSON] неналежним чином виконувала умови договору, внаслідок чого станом на 27 березня 2015 рік заборгованість за кредитним договором № KRR0GK00151004 складає 96877,37 доларів США (а.с. 3-5 розрахунок), а саме: - 27521,52 доларів США заборгованість по кредиту; - 17245,75 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3661,26 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом ; - 43825,50 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. - 10,63 доларів США штраф (фіксована частина); - 4612,70 доларів США штраф (процентна складова). У звязку із заборгованістю, що виникла в звязку з неналежним виконанням своїх зобовязань [PERSON], банком 13 червня 2014 року на адресу поручителя [PERSON] було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості за Договором, яка залишена нею без реагування (а.с.7-9 копії повідомлення, реєстру). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1,2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. \~Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 травня 2011 року стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № KRR0GK00151004 від 01.11.2007 р. станом на 03.02.2011 р. у розмірі 39\~910,35 доларів США, з яких 27\~010,33 доларів США заборгованість за кредитом; 4841,26 доларів США заборгованість за відсотками за користування кредитом; 861,26 доларів заборгованість за комісії за користування кредитом; 2\~617,47 доларів пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 31,63 доларів США штраф (фіксована частина); 1\~548,40 доларів США штраф (процентна складова). Суд вважає, що банк скористався своїм правом на повернення кредиту достроково, звернувшись у 2011 році до суду з позовом про стягнення заборгованості з позичальника [PERSON] по вказаному кредитному договору, оскільки сума заборгованості включала в себе не лише розмір заборгованості на момент звернення до суду з позовом, а й суму залишку за кредитом, штраф, у зв'язку із чим строк виконання основного зобов'язання змінився моментом винесення рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11 травня 2011 року. І саме з цього часу необхідно обчислювати строк звернення з вимогою про солідарну відповідальність до поручителя відповідно до вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України. Аналогічну позицію висловив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй ухвалі від 29 липня 2015 року у справі № 6-6371св15. За таких обставин, враховуючи, що порука за кредитним договором № KRR0GK00151004 від 01.11.2007 р. припинена, позовні вимоги про стягнення з поручителя суми боргу за вказаним договором не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed