Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій зазначає, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 18.10.2012 року відповідач отримав кредит в розмірі 12575 грн. 75 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з [PERSON] надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які вказані на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом в заяві. Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється починаючи з 1 по 25 число кожного місяця, при цьому відповідач надає відповідачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У звязку з невиконанням відповідачем зобовязання за кредитним договором, станом на 23.11.2015 року утворилася заборгованість в сумі 25780 грн. 36 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 12575 грн. 75 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 3950 грн. 87 коп., заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 7042 грн. 42 коп., штраф - 2211 грн. 32 коп. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору в сумі 25780 грн. 36 коп. та судові витрати. В судове засідання представник позивача [PERSON] акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» [PERSON], який діє на підставі довіреності від 04.09.2015 року (а.с. 34) не зявився, додав до позовної заяви клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав та просить задовольнити їх в повному обсязі, при цьому не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.37). Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду справи в судове засідання також не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. 18.10.2012 року між сторонами було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода) (а.с.7). Як вбачається із змісту пункту 2.11 Генеральної угоди, позивач підтвердив, що Генеральна угода разом з запропонованими позивачем [PERSON] і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами [PERSON] акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», складають між ним та відповідачем кредитний договір. Згідно п. 2.1 Генеральної угоди позивач надає відповідачу строковий кредит на споживчі цілі строком на 12 місяців с 18.10.2012 року по 31.10.2013 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 12575 грн.75 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,833 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.2.5 Генеральної угоди, відповідач зобовязався повернути позивачу суму кредиту, відсотки за користування кредитом та винагороду в строки та в розмірі передбаченому даною Генеральною угодою та [PERSON] і правилами надання банківських послуг. Пункт 2.1.1.5.5. Умов і Правил надання банківських послуг, передбачає, що клієнт зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, які передбачені цим договором. За змістом п. 2.2 Генеральної угоди сторони погодилися, що строк повернення кредиту вважається 32-й день з часу виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 2211 грн.32 коп. Судом встановлено, що позивач надав відповідачу строковий кредит на споживчі цілі в розмірі на та умовах, передбачених Генеральною угодою від 18.10.2012 року та [PERSON] і правилами надання банківських послуг. За умовами п.2.1 Генеральної угоди погашення заборгованості здійснюється з 1 по 25 число кожного місяця, у звязку з чим відповідач повинен надати позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) в розмірі 1106 грн. 40 коп. для погашення заборгованості за кредитом, відсотками за користування кредитом та іншими витратами відповідно до Умов та правил надання банківських послуг. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку суми позову, відповідач не надав своєчасно відповідачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, передбаченими Генеральною угодою від 18.10.2012 року, у звязку з чим станом на 23.11.2015 року сума заборгованості за договором становить 25780 грн. 36 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 12575 грн. 75 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 3950 грн. 87 коп., заборгованості по комісії за користуванням кредитом - 7042 грн. 42 коп., штрафу - 2211 грн. 32 коп. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Нормою частини 1 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. В статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Таким чином, оскільки досліджені судом докази по справі свідчать про те, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобовязання за кредитним договором, порушив порядок погашення заборгованості, у звязку з чим станом на 23.11.2015 року утворилась заборгованість в сумі 25780 грн. 36 коп., суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. За правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, вимоги позивача [PERSON] акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп. підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved