Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» 20 листопада 2015 року звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 07 листопада 2008 року між Закритим Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (правонаступником якого є Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк») та [PERSON] був укладений договір №б/н, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, але відповідач [PERSON] належним чином свої зобовязання не виконала, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за ним станом на 31.10.2015 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 5186,50 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом у розмірі 491,32 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 2572,26 грн., заборгованість за пенею та комісією 1637,85 грн., а також штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 235,07 грн. Оскільки, відповідачка добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач змушений був звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 5186,50 грн., та судові витрати, які складаються з сплаченого судового збору в розмірі 1218,00 грн. та витрат на публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 500 грн. В судове засідання позивач не зявився, про день місце та час проведення судового засідання сповіщений належним чином. Письмово просив справу розглядати за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином, згідно 9 ст.74 ЦПК України. Про причини своєї неявки суд не повідомив, письмових заяв від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 07 листопада 2008 року між Закритим Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (правонаступником якого є Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк») та [PERSON] був укладений договір №б/н, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.7-13). Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, разом з тим, в порушення умов договору, [PERSON], свої зобов'язання належним чином не виконав, допустивши прострочення повернення кредиту та процентів за його користування, внаслідок чого за ним станом на 31.10.2015 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 5186,50 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом у розмірі 491,32 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 2572,26 грн., заборгованість за пенею та комісією 1637,85 грн., а також штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 235,07 грн. (а.с.5-6). Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON], на користь позивача суму заборгованості в розмірі 5186,50 грн. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Згідно ч. 1, п.6 ч.3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрати, пов'язаних з розглядам справи. До витрати, повязаних з розглядам справи, належить витати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Отже з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені судові витрати, які складаються з сплаченого судового збору в розмірі 1218,00 грн. та витрат на публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 500 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved