Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] - про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідач порушує свої зобов'язання за кредитним договором №012-28555-150711 від 15.07.2011 року, в зв'язку з чим станом на 15. 04. 2015 року утворилась заборгованість в сумі 10125,79 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, а також про те, що позивач не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення та просить суд про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явилась, свого представника до суду не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила, жодних заяв чи клопотань до суду не подавала. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 15.07.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 012-28555-150711, відповідно до умов якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок та встановив ліміт кредитної лінії в розмірі 10000 грн. Відповідач скориставшись наданою кредитною лінією, не виконує належним чином свої зобов'язання за договором, а саме не здійснює необхідні платежі щодо погашення заборгованості, у зв'язку з чим станом на 15. 04. 2015 року утворилась заборгованість в сумі 10125,79 грн., яка складається із: тіла кредиту - 5242,94 грн., простроченого тіла кредиту - 1568,37 грн., заборгованості за відсотками - 3314,48 грн., заборгованості за комісіями - 0,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ЦК України (Позика). Встановлено, що відповідач порушив свої зобов'язання за кредитним договором, в зв'язку з чим станом на 15. 04. 2015 року утворилась заборгованість в сумі 10125,79 грн., яка не погашена відповідачем. Відповідно до 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин та враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно п. 22 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved