Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 18 червня 2010 року в розмірі 51948 гривень 28 копійок, що виникла станом на 31.12.2016 року і складається з: - заборгованості по кредиту в розмірі 4972 гривні 76 копійок, - заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 40725 гривень 14 копійок, - заборгованості з пені та комісії в розмірі 3300 гривень 46 копійок, - фіксованої частини штрафу в розмірі 500 гривень, - процентної частини штрафу в розмірі 2449 гривень 92 копійки. Представник позивача позов підтримав про що надав суду відповідну заяву. Погодився на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У зв'язку з цим справа розглядається за правилами статей 224-233 ЦПК України. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за заявою відповідача від 18 червня 2010 року позивач надав йому кредитну картку «Універсальна» та встановив на ній кредитний ліміт в розмірі 5000 гривень із сплатою коштів за користування кредитом в розмірі 30 % річних, а відповідач зобов'язувалась щомісячно сплачувати кредит та відсотки за його використання. В заяві відповідач вказала, що вона ознайомилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку (а.с. 06-30). Вищевказані документи свідчать про те, що між сторонами склались договірні відносини з надання кредиту, які регулюються § 1 та §2 глави 71 Цивільного кодексу України. Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Також в частині 1 статті 1049 зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з розрахунку банку (а.с. 4-5) відповідач скористалась наданими їй кредитними коштами, але в повному обсязі свої зобов'язання за кредитним договором не виконувала. Станом на 31 грудня 2016 року його заборгованість становить 51948 гривень 28 копійок і складається з: - заборгованості по кредиту в розмірі 4972 гривні 76 копійок, - заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 40725 гривень 14 копійок, - заборгованості з пені та комісії в розмірі 3300 гривень 46 копійок, - фіксованої частини штрафу в розмірі 500 гривень, - процентної частини штрафу в розмірі 2449 гривень 92 копійки. У зв'язку з цим суд позов задовольняє і стягує з відповідача вищевказану заборгованість. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved