Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний експортно імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Луцьку звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що між відкритим акціонерним товариством Державний експортно-імпортний банк України та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 86706С14 від 01.08.2006 р., згідно якого позичальнику було надано кредит у сумі 56 000,00 швейцарських франків з кінцевою датою погашення 14 липня 2016 року для придбання нерухомості, а саме: квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 2.2.1. Кредитного договору позичальник щомісячно сплачуватиме банку проценти за користування кредитом у валюті кредиту в розмірі річної процентної ставки. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав. Станом на 04.11.2016 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 31\~567,89 швейцарських франків та 176\~458,58 гривень, зокрема: прострочений основний борг 31\~317,01 швейцарський франків, що становить 822136,56 грн., прострочені відсотки 250,88 швейцарський франк, що становить 6586,12 грн., пеня за простроченим основним боргом 6424,84 швейцарських франків, що становить 168665,39 грн., пеня за простроченими відсотками 296,86 швейцарських франків, що становить 7793,19 грн. Враховуючи наведене, просить стягнути з відповідача 31\~567,89 швейцарських франків та 176\~458,58 гривень заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи. Просив суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про отримання судової повістки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між відкритим акціонерним товариством Державний експортно-імпортний банк України та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 86706С14 від 01.08.2006 р., згідно якого позичальнику було надано кредит у сумі 56 000,00 швейцарських франків з кінцевою датою погашення 14 липня 2016 року для придбання нерухомості, а саме: квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8-13 ). Відповідно до п. 2.2.1. Кредитного договору позичальник щомісячно сплачуватиме банку проценти за користування кредитом у валюті кредиту в розмірі річної процентної ставки (а.с. 9 ). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконав. Станом на 04.11.2016 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 31\~567,89 швейцарських франків та 176\~458,58 гривень, зокрема: прострочений основний борг 31\~317,01 швейцарський франків, що становить 822136,56 грн., прострочені відсотки 250,88 швейцарський франк, що становить 6586,12 грн., пеня за простроченим основним боргом 6424,84 швейцарських франків, що становить 168665,39 грн., пеня за простроченими відсотками 296,86 швейцарських франків, що становить 7793,19 грн. (а.с. 16 ). Таким чином, проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути в користь публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України за кредитним договором в сумі 31\~567,89 швейцарських франків та 176\~458,58 гривень, Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Outcome: approved