Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» пред'явило позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною угодою, посилаючись на те, що 20.02.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 004 - 19035 - 200213 відповідачу надано кредит в сумі 22 952,72 грн. та відкрито рахунок для погашення заборгованості [NUMBER]. Як вбачається з поданої позовної заяви, відповідач [PERSON] отримала у позивача споживчий кредит у сумі 22 952,72 грн.. Станом на 16.07.2014 року відповідач порушила умови кредитної угоди і має заборгованість в сумі 20 913,80 грн.. У зв'язку із невиконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитною угодою позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитною угодою, а також судові витрати у справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, однак належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Причини її неявки суду невідомі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 20.02.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитну угоду № 004 - 19035 - 200213. Відповідачу надано кредит в сумі 22 952,72 грн. та відкрито рахунок для погашення заборгованості [NUMBER]. Згідно з розрахунком (а.с. 8) станом на 16.07.2014 року загальна сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Дельта Банк» складає 20 913,80, яка складається з наступного: - 18 158,42 грн. - заборгованість за сумою кредиту; - 1,06 грн. - заборгованість за відсотками; - 2754,32 грн. - заборгованість за комісіями. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд приходить до висновку, що зобов'язання, які взяла на себе відповідач [PERSON] при укладені вищевказаної кредитної угоди від 20.02.2013 року не були виконані, а тому позов банку підлягає до задоволення. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В обгрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовану сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд вважає, що судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. слід стягнути позивачеві з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved