Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 17 квітня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір за умовами якого позивач надавав відповідачу кредит у розмірі 0,00 грн. з подальшим збільшенням у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з розрахунку 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язувалася щомісяця виконувати свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Всупереч умовам договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого утворилась прострочена заборгованість по тілу кредиту - 4095,62 грн., по процентам за користування кредитом - 13 162,90 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна частина) - 862,93 грн., загальна сума заборгованості складає 18621,45 грн., яку просять стягнути з відповідача в примусовому порядку. Крім того просять стягнути з відповідача 229,40 грн. сплаченого судового збору. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» Резніченко Д.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі і пояснив, що 17.04.2007 року [PERSON] отримала кредитну карту у вигляді встановленого кредитного ліміту з подальшим збільшенням. Початковий розмір коштів на кредитній картці складав 0.0 грн. Проте, 4.05.2007 року розмір кредитного ліміту був збільшений до 500 грн., який в подальшому неодноразово збільшувався. Відповідачка [PERSON] кредитними коштами користувалась, однак кредитні зобов'язання виконувала не належним чином, в зв'язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 18 621,45 грн., яку просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. Відповідач [PERSON] двічі підряд в судові засідання 30.01.2014 року та 12.02.2014 року не з'явилась, про день слухання справи повідомлена належним чином через оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» № 6 (1499) від 28.01.2014 року /а.с.52/ та № 09 (1502) від 06.02.2014 року /а.с.54/. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з'явилась, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, не скористалась правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 17 квітня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого в даний час є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та фізичною особою [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого Банк надає Позичальнику кредит у розмірі 0,00 грн. з подальшим збільшенням у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з розрахунку 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених, Умовах та правилах надання банківських послуг /а.с. 6-10/. Відповідач була ознайомлена та згодна з Умовами надання кредиту фізичним особам, про що зазначала у заяві від 17.04.2007 року /а.с.6/. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків комісії за користування кредитом та інших витрат. За пунктом п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від вартості позову. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 31 жовтня 2013 року, згідно розрахунку позивача, має заборгованість перед позивачем за кредитним договором у сумі 18621,45 грн., де заборгованість по тілу кредиту складає - 4095,62 грн., по процентам за користування кредитом - 13162,90 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна частина) - 862,93 грн. /а.с.4-5/. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст.ст. 549, 550 ЦК України, неустойкою є штраф або пеня, та право на неї виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Відповідно до ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, судом встановлено, що 17 квітня 2007 року на підставі кредитного договору [PERSON] отримала від Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 0,00 грн. з подальшим збільшенням у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з розрахунку 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язувався щомісяця виконувати свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, однак взяте на себе зобов'язання не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 18621,45 грн., що і дає підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати позивача в сумі 229,40 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. 526, 549-550, 610-612, 1049, 1050,1054 ЦК України та

Outcome: approved