Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 500960901 від 26.09.2014, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 35\~212,08 гривень на строк з 26.09.2014 по 29.09.2019. Однак відповідач умови договору виконував не належним чином, внаслідок чого має прострочену заборгованість за кредитним договором, яка станом на 16.11.2015 складає 46\~935,66 гривень, в тому числі: заборгованість за кредитом 35\~212,08 гривень, за відсотками 5\~957,05 гривень, за комісією 3\~366,53 гривень, штраф 2\~600 гривень. Посилаючись на вимоги ст.ст. 258, 266, 509, 525, 526, 549, 550 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), позивач просив задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача зазначену вище суму заборгованості і понесені судові витрати. Від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання за його відсутності. В клопотанні вказав, що не заперечує проти прийняття заочного рішення у справі за його відсутності (арк. справи 28). Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою, зазначеною у позовній заяві, яка також була підтверджена інформацією з Адресно-довідкового сектору УДМС України в Запорізькій області. Проте, конверти з судовими повістками, направленими на дану адресу, були повернуті на адресу суду відділенням поштового звязку із зазначенням причини повернення «за зазначеною адресою не проживає». Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідач не повідомляв суду про зміну місця проживання, а також не повідомляв причин неявки у судове засідання. Заяв про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи суду не надавав. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів в порядку статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. 26.09.2014 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 500960901, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 35\~212,08 гривень, зі строком повернення до 29.09.2019 та зі сплатою 15,99% річних. Відповідно до умов договору відповідач зобовязався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту, що є додатком до договору. У зв'язку з порушенням\~\~відповідачем зобов'язань за вказаним вище кредитним договором, його заборгованість перед позивачем станом на 16.11.2015 складає 46\~935,66 гривень, в тому числі: заборгованість за кредитом 35\~212,08 гривень, за відсотками 5\~957,05 гривень, за комісією 3\~366,53 гривень, штраф 2\~600 гривень. Зазначені суми підтверджені розрахунком суми заборгованості, випискою по особовому рахунку відповідача, доданими до позовної заяви (арк. справи 17, 18). У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України зобов'язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк. Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 Цивільного кодексу України\~визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання). При цьому, за вимогами статті 611 цього Кодексу, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. На порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, кредит та проценти за користування кредитом у визначений договором строк не повернув, у звязку із чим в позивача наявні підстави вимагати виконання умов договору із застосуванням встановленим цим договором правових наслідків його неналежного виконання. З урахуванням викладеного, змісту позовних вимог, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором, процентів, комісії та штрафу. Підсумовуючи викладене, суд задовольняє позов у повному обсязі. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають солідарному стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені (арк. справи 5).

Outcome: approved