Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» 26 січня 2017 року звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитором спадкодавця. В обґрунтування позовних вимог, згідно останніх уточнень, зазначили, що 05 квітня 2011 року між [PERSON] акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 3 900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 08 серпня 2015 року [PERSON] помер. Спадкоємцем після смерті позичальника [PERSON] є [PERSON]. 15 березня 2018 року до спадкоємця направлено лист-претензію, однак з боку [PERSON] не виконано вимог позивача. Станом на 08.08.2015 заборгованість позичальника перед банком становить 14\~351,10 гривень, яка складається з: заборгованість за кредитом у розмірі 3\~596,55 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 8\~654,55 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2 100,00 грн. Оскільки, відповідач добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач змушений був звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 05 квітня 2011 року в розмірі 14\~351,10 гривень та судові витрати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровську від 27 січня 2017 року відкрито провадження по цивільній справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровську від 18 серпня 2017 року залучено до участі у справі в якості правонаступника відповідача [PERSON],\~померлого 08\~серпня 2015\~року [PERSON]. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровську від 22 листопада 2017 року визнано явку представника позивача [PERSON] акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» обовязковою. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника, уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася. Про день місце та час розгляду справи сповіщена належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила, письмових заяв від неї не надходило. Згідно ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 05 квітня 2011 року між [PERSON] акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 3 900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 08 серпня 2015 року помер [PERSON], що підтвержується копією актового запису про смерть № 6272 від 13 серпня 2015 року (а.с. 40) Згідно матеріалів спадкової справи № 52/2016 після смерті [PERSON], померлого 08 серпня 2015 року з заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] (а.с. 48 на звороті). Станом на 08.08.2015 заборгованість позичальника перед банком становить 14\~351,10 гривень, яка складається з: заборгованість за кредитом у розмірі 3\~596,55 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 8\~654,55 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2 100,00 грн. 15 березня 2018 року до спадкоємця направлено лист-претензію, однак з боку [PERSON] не виконано вимог позивача (а.с. 73). Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України. Оскільки зі смертю боржника зобов'язання по поверненню заборгованості за кредитними зобовязаннями включаються до складу спадщини, то підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємця. Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості в розмірі 14\~351,10 грн. Крім того, згідно положень статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати в сумі 1\~600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved