Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №001-15134-230408 від 23.04.2008 року. У позовній заяві, представник позивача свої вимоги обґрунтував тим, що 23 квітня 2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк Дельта» правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» та [PERSON], [INFO], уклали кредитний договір № 001-15134-230408. Відповідно до пункту 1.2 вищевказаного Договору, банк відкриває Держателю - [PERSON] картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування клієнта на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в додатку № 1 до договору від 23.04.2008 року. Банк надає держателю - [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного договору. Ліміт кредитної лінії встановлювався на загальну суму 30 000 гривень, але банк самостійно раз на місяць можу змінювати розмір Кредитної лінії в межах 30 000 гривень. Сторони погодили, що додаткова угода при цьому не складається. Кредитні кошти та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за договором від 23.04.2008 року, та вчинення інших операцій передбачених вищевказаним договором. Відповідно до пункту 2.1. договору №001-15134-2304208 моментом надання банком [PERSON] кредиту є день здійснення операцій за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. У відповідності до договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами договору, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць,сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та овердрафтом. ПАТ «Дельта Банк» виконав перед позичальником свої зобов'язання, а відповідач - [PERSON] порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Таким чином, станом на 20.09.2013 року утворилася заборгованість на загальну суму 3 538 гривень 58 копійки, яка складається з: тіла кредиту: 1013 гривень 74 копійки; простроченого тіла кредиту: 0 гривень 00 копійок; заборгованості за відсотками: 1039 гривень 65 копійок; заборгованості за комісіями: 1485 гривень 19 копійок; З огляду на вищенаведене, позивач просить стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь АТ «Дельта Банк» (р/р № [NUMBER], МФО 380236, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ 34047020) заборгованість по кредитному договору від 23.04.2008 року на загальну суму 3 538 гривень 58 копійок, та стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь АТ «Дельта Банк» (р/р № 6499100199, МФО 380236, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ 34047020) судовий збір у сумі 229 гривень 40 копійок. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що посвідчується поштовим повідомленням в матеріалах справи. В позовній заяві позивач просив суд розглядати справу у відсутність представника позивача [PERSON], наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач - позивач за зустрічним позовом в судове засідання не з'явилася, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. У раніше проведених засіданнях [PERSON] заперечувала проти позову, звернулась до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Дельта Банк» у якому просила суд визнати кредитний договір від 23.04.2008 року неукладеним, посилаючись, що вказаний кредитний договір з позивачем вона не укладала і підпис у кредитному договорі не проставляла. Також просила суд застосувати до вказаних позовних вимог строк позовної давності, посилаючись, що позивач його пропустив з неповажної причини. На виконання вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідачу надсилалися судові повістки за адресою його місця мешкання. Згідно відмітки у поштовому повідомленні, відповідач за зазначеною адресою не проживає. Відповідно до п. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд вважає неявку відповідача у судове засідання неповажною, оскільки суд належним чином сповістив відповідача про явку до суду. Згідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки у судове засідання відповідача, належним чином сповіщеного та який не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі наявних в справі доказів (ч. 4 ст. 169 ЦПК України), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між ТОВ «Комерційний банк Дельта» правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» та [PERSON], [INFO], що мешкає с. Чубівка Котовський район Одеська область, 23 квітня 2008 року був укладений кредитний договір № 001-15134-230408), згідно якого [PERSON] отримала грошові кошти, та взяла на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредитору наданих грошових коштів (кредиту) та сплатити відсотки у строк та на умовах, встановлених договором. За станом на 20.09.2013 року утворилася заборгованість на загальну суму 3 538 гривень 58 копійки, яка складається з: тіла кредиту: 1013 гривень 74 копійки; простроченого тіла кредиту: 0 гривень 00 копійок; заборгованості за відсотками: 1039 гривень 65 копійок; заборгованості за комісіями: 1485 гривень 19 копійок; Що підтверджується розрахунками боргу (а.с.8-9). Щодо посилання [PERSON] щодо застосування до вимог про стягнення боргу строку позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивач вказувала, що останній рух коштів згідно матеріалів позовної заяви значиться 11.02.2009 року, тому як на її думку, позивач мав дізнатися про порушення свого права ще у 2009 році, та на час звернення з позовом до суду, строк позовної давності у 3 роки вичерпаний. З такою позицією суд погодитись, не може оскільки [PERSON] в обґрунтування застосування строків позовної давності, не містить посилання на певні обставини або причини, які є підставами для застосування строків позовної давності з відповідними календарними розрахунками, а також докази та вимоги сторони щодо застосування строків. Дійсно відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК, суд зобов'язаний застосувати позовну давність лише за заявою сторони у спорі, причому така заява має бути подана до винесення судового рішення. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 2 ст.527 ЦК України передбачено, що кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Посилання [PERSON] на ту обставину, що кредитний договір вона не укладала, у судовому засіданні підтверджені не були, та на жодних доказах не ґрунтуються. Відповідно до п.5.2 кредитного договору, договір набирає чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. Також відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України, яка не встановлює обмежень щодо строків звернення за судовим захистом, сплив строку позовної давності не обмежує права на звернення за судовим захистом, оскільки зі спливом строку припиняється не право особи на судовий захист, а лише можливість реалізації у примусовому порядку порушеного права. До відношень встановлених по кредитному договору застосовуються положення параграфа 1,2 глави 71 ЦК України (ст. ст. 1046-1056), якщо інше не встановлене цим параграфом та не випливає з положень кредитного договору. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Суд, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів по справі, а також врахувавши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 193, 524, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved