Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління акціонерне товариство «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], стверджуючи, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Котовського відділення №2823 АТ «Ощадбанк» та [PERSON] 25 листопада 2005 року було укладено кредитний договір №102-Н, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 10000,00 грн. під 24% річних за користування кредитом. Відповідачка зобов'язалась у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Однак, відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання та не дотримується терміну повернення наданого йому кредиту. У забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору 25 листопада 2005 року укладено договір поруки №102-Н з [PERSON], та 25 листопада 2005 року укладено договір застави з [PERSON] Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 24 вересня 2009 року стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №102-Н від25 листопада 2005 року у розмірі 10974,43 грн. Однак, відповідачі до теперішнього часу свої зобов'язання за договором не виконали, у зв'язку з чим ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління акціонерне товариство «Ощадбанк» просило суд стягнути солідарно з відповідачів часткову заборгованість за кредитним договором у розмірі 3978,47 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надали суду заяву, у якій позов підтримували та просили про розгляд справи за їх відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, була повідомлена про день, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, був повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Котовського відділення №2823 АТ «Ощадбанк» та [PERSON] 25 листопада 2005 року було укладено кредитний договір №102-Н, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 10000,00 грн. під 24% річних за користування кредитом. Відповідачка зобов'язалась у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Однак, відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання та не дотримується терміну повернення наданого йому кредиту. У забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору 25 листопада 2005 року укладено договір поруки №102-Н з [PERSON], та 25 листопада 2005 року укладено договір застави з [PERSON] Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 24 вересня 2009 року стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №102-Н від25 листопада 2005 року у розмірі 10974,43 грн. Однак, відповідачі до теперішнього часу свої зобов'язання за договором не виконали. З моменту ухвалення рішення суду станом 15 травня 2015 року розмір заборгованості відповідачів за кредитним договором становить 3978,47 грн., до складу якої входить: прострочені проценти за користування кредитом 2396,16 грн., пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 15 квітня 2014 року по 15 травня 2015 року 761,52 грн., сума інфляційних витрат за простроченими відсотками по кредиту за період з 15 квітня 2012 року по 15 травня 2015 року 63,43 грн., 3% річних від простроченої заборгованості по кредиту за період з 15 квітня 2012 року по 15 травня 2015 року 757,36 грн. Висновки суду підтверджується поясненнями сторін та матеріалами справи. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк згідно із законом, договором. Згідно зі ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1056 - 1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року\~\~№ 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша\~статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях\~599 - 601,\~604 - 609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою\~статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається не виконаним належним чином відповідно до вимог статей\~526,\~599 ЦК України. Аналізуючи докази по справі в їх сукупності суд приходить до переконання, що відповідачі судового рішення про задоволення вимог банку не виконали, у результаті чого утворилась заборгованість по процентам та пені, а тому вимоги позивача є законними, обґрунтованими, ґрунтуються на матеріалах справи і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved