Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі-Позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 12 липня 2011 року між Позивачем та [PERSON] (Відповідач) було укладено Договір б/н (Договір), згідно умов якого Відповідач отримав кредитні кошти, у національній валюті, у розмірі 8 000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом, у розмірі 30,00% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Згідно Умов та правил надання банківських послуг, Відповідач повинен погашати заборгованість за кредитом, відсотки за користування кредитом, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором, разі неналежного виконання умов, сплачувати штрафні санкції, - пеня, штраф. У звязку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобовязань за Договором, станом на 28.02.2015 року, утворилась заборгованість у розмірі 19 213,12 грн., з яких: - заборгованість за кредитом 7 954,22 грн.; - заборгованість за відсотками - 8 467,80 грн.; - заборгованість за комісією та пені 1 400,00 грн.; - штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; - штраф ((процентна складова) 891,10 грн. Зазначену суму заборгованості та витрати, повязані зі зверненням до суду Позивач просить стягнути з Відповідача у судовому порядку. Будучі неодноразово, належним чином, повідомлений представник Позивача, правом присутності у судовому засіданні не скористувався, надав суду письмову заяву з проханням проводити судовий розгляд за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Під час розгляду справи Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив суд у їх задоволенні відмовити, застосувавши строки позовної давності, оскільки відповідно до вимог ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Заслухавши пояснення Відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, у їх сукупності, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити, з наступних підстав. За змістом ст.ст.526, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За вимогами ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу) застосовується позовна давність в один рік. Згідно ч.ч.1,5 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права, або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст.252-255 ЦК України. При цьому, початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд. У відповідності до ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги. Так, у судовому засіданні встановлено, що 12.07.2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений Договір б/н, що підтверджується наданими суду копіями укладеної угоди (а.с.5-6; 7-30). Згідно умов укладеного Договору Відповідач отримав кредитні кошти, у національній валюті, у розмірі 8 000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом, у розмірі 30,00% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказана угода являє собою Заяву, яка була підписана Відповідачем, Умови та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою, Тарифи, Памятка клієнта. Правила користування платіжною карткою, Тарифи, Памятка клієнта Позивачем до матеріалів справи, не додані. За умовами укладеного Договору Відповідачу виданий кредит на строк дії кредитної картки, яку він отримав 12.07.2011 року. Коли закінчилась дія картки, виданої Відповідачу, та чи продовжений строк її дії, письмовими доказами не доводяться. Реалізація принципу змагальності у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст.129 Конституції України), що передбачено і ст.10 ЦПК України, однак Позивач у порушення норм ст.57,60-61,64 ЦК України, цим правом не скористувався. Однак, згідно пункту 1.1.7.4. Умов та правил надання банківських послуг у разі наявності перевитрат по картці і непогашення кредиту позичальником протягом 6 місяців, картка закривається, подальше відновлення картки можливе тільки після повного погашення заборгованості. Пунктом 1.1.7.6.-1.1.7.7. Умов та правил надання банківських послуг при відсутності на картрахунку грошових коштів у розмірі, достатньому для оплати послуг Банку для продовження дії карки, та при ненадходженні грошових коштів протягом 3 місяців з часу закінчення строку дії картки, Банк взиває комісію за обслуговування рахунку за діючими тарифами. Кредитний рахунок також закривається при ненадходженні заробітної плати, пенсії або соціальних виплат на картку протягом 6 місяців і дія картки не продовжується. Отже, Умови та правила надання банківських послуг свідчать про встановлення строку дії Кредитного договору та початок перебігу строку, з якого дія кредитної картки припиняється, а Банк набуває права вимоги за Договором, після спливу строку дії картки, його дія припиняється, з урахуванням того, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а погашень за укладеним договором взагалі не відбувалося, слід дійти висновку, що перебіг строку позовної давності почався з січня 2012 року (6 місяців поспіль непогашення позичальником кредиту від дати укладення договору), та закінчився у січні 2015 року, з позовом до суду ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся 30.03.2015 року (а.с.1), вимог про поновлення цього строку не заявив, а Відповідач під час розгляду справи заявив клопотання про застосування позовної давності, що відповідно до ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України, є підставою для відмови у позові. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed