Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що 06.10.2011 р. між банком та відповідачем було укладено Кредитний договір № ВLаЖГА00084496. Згідно пунктів 1.1-1.7 [PERSON] надав Позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок, термін повернення кредиту 24.02.2015 року. Встановлена процентна ставка 15% (п'ятнадцять) відсотків річних. За управління кредитом передбачена комісія - 1,5% від суми кредиту. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобов'язання за [PERSON] в повному обсязі, а відповідач від виконання зобов'язань ухиляється, порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, які передбачені п. 2.5 Кредитного договору. Так, з 2014 року виникла прострочена заборгованість за Кредитом. Ставка, яка застосовується для обчислення пені зазначена в п. 9 Спеціальної частини [PERSON], а саме 0,50% відсотка, та розраховується за методом «факт/360». Згальна сума заборгованості відповідача відповідно до розрахунку заборгованості станом на 15 серпня 2015 року становить 14961,57 грн., з них: кредит 1989,02 грн.; відсотки - 704,92 грн.; комісія за РО - 1 260,00 грн.; плата за пропуск платежів - 11007,63 грн. Позивач просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором № ВLаЖГА00084496 від 06.10.2011 року в сумі 14961,57 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, направив суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, просить позов задоволити, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлялася судовими повістками, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає за можливе справу розглянути без її участі на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі, оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в своїй заяві. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 06.10.2011 р. між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та відповідачем було укладено договір банківського обслуговування № ВLаЖГА00084496, згідно якого банк зобовязався надати відповідачу як позичальнику кредит в сумі 4000 грн. зі строком повернення 06.10.2014 р. під 15% річних. П.4 Спеціальної частини кредитного договору встановлено комісію за управління кредитом в розмірі 1,75%. П.8 Спеціальної частини кредитного договору встановлено штраф, передбачений п.4.2 Загальної частини договору в розмірі 25% від суми кредиту. Пеня згідно п.9 Спеціальної частини кредитного договору передбачена п.4.3 Загальної частини договору встановлена в розмірі 0,5% і розраховується за методом «факт/360». Відповідно до п.1.3 Загальної частини договору кредит надається позичальнику на поточні потреби. П.2.4.2. Загальної частини договору встановлено, що проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення частини кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у додатку № 1 цього договору. Відповідно до п.2.5.1 щомісячний платіж, передбачений графіком, складається із строкової частини кредиту та строкових процентів. Платежі є ануїтетними. П.3.3.3 договору передбачено, що у випадку прострочення виконання будь-яких боргових зобовязань за договором, не пізніше 10 календарних днів з дати отримання письмової вимоги банку позичальник зобовязаний надати банку документальне підтвердження отримуваного поточного доходу за останні півроку. Відповідно до п.4.2 Загальної частини договору у випадку невиконання позичальником обовязку, передбаченого п.3.3.3 Загальної частини договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобовязань за договором перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф у розмірі, визначеному в п.8 Спеціальної частини кредитного договору.П.4.3 Загальної частини договору передбачено, що у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань (а саме неповерненої чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п.9 Спеціальної частини договору. Відповідно до Графіку погашення заборгованості за кредитом та процентами, щомісячний платіж по договору становив 209,00 грн. Згідно ст.ст.\~525,\~526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК. Ст.629 ЦК України\~встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Свої зобов'язання по кредитному договору банк виконав, надавав позичальнику кредитні кошти в обумовленій договорі сумі, відповідач своєчасно не повернула банку запозичені кошти, не сплатила відсотки за користування кредитом. Станом на 15.08.2015 року заборгованість відповідача по кредитному договору становить 14961,57 грн., з них: кредит 51989,00 грн.; відсотки - 704,92 грн.; комісія за РО 1260,00 грн.; плата за пропуск платежів (штраф, пеня) - 11007,63 грн. Зазначені обставини підтверджуються копією договору банківського обслуговування № ВLаЖГА00084496 від 06.10.2011 р., додатком № 1 до договору (Графік погашення заборгованості за кредитом та процентами), розрахунком заборгованості. Розмір заборгованості відповідачкою не оспорено. Останній платіж в рахунок погашення боргу відповідачкою сплачено 08.04.2013 р. З врахуванням наведеного суд вважає, що вимоги позивача стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved