Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 51463,68 грн. за кредитним договором № DN81AR03110159 від 05.11.2007 року, та судового збору у розмірі 514,64 грн., посилаючись на те що, згідно з вищевказаним кредитним договором [PERSON] отримав кредит у розмірі 122965 грн. 38 коп. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,80 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за вищезазначеним договором належним чином не виконує, тому станом на 20.05.2014 року його заборгованість з погашення кредиту становить 51463 грн. 67 коп., тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав розглянути справу без його участі, не заперечує проти постановлення заочного рішення Відповідач [PERSON] позов визнав, проте просив зменшити розмір пені, несплату пояснив непередбаченими сімейними обставинами. Крім цього зазначив, що брав кредит на придбання автомобіля, який в подальшому банком був вилучений. Позивач вважав, що коли банк реалізує автомобіль, то боргу не буде. Вислухавши відповідача, дослідивши наявні у справі докази суд вважає, що позов обґрунтований, позовні вимоги витікають із договірних правовідносин. Так, між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] 05.11.2007 року був укладений кредитний договір на отримання останнім кредиту у розмірі 122965 грн. 38 коп. на придбання автомобіля/а.с. 8-13/. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 610 порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання із порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України Умовами договору також передбачена відповідальність за його невиконання. Користуючись кредитними коштами [PERSON] порушує строки сплати заборгованості по кредиту. З розрахунку, наданого позивачем (а.с. 4-7) вбачається, що заборгованість відповідача станом на 20.05.2014 року становить 51463 грн. 67 коп., яка складається з: заборгованість за кредитом -17688,40 грн., за відсотками - 4,05 грн., з пені - 33771,22 грн., Суд погоджується з даним розрахунком, оскільки він відповідає умовам договору. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно із роз'ясненнями, наданими у п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», істотними обставинами у розумінні частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Розмір боргу по пені становить - 33771,22 грн., тобто значно перевищує розмір заборгованості за кредитом. Зважаючи на те, що відповідач є пенсіонером, отримує пенсію в сумі 1981,68 грн., інших доходів не має, суд вважає, що вказані обставини є такими, що мають істотне значення, а тому розмір пені за рішенням суду можливо зменшити до 5000 грн. Крім того, суд враховує мотиви конституційно-правового аналізу правовідносин зі сплати пені, що виникають між фізичними особами - споживачами та банками у правовідносинах споживчого кредитування, викладені в п. 3 Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2013, і зокрема, про те, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. За таких обставин заборгованість позивачки перед Банком, з урахуванням зменшеного розміру пені, станом на 20 травня 2014 року становить 22702,45 грн. Таким чином суд вважає за можливе позов задовольнити частково i стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» вказану суму. Крім того суд вважає за необхідне розподілити судові витрати в порядку ст.. 88 ЦПК України. На пiдставi викладеного,

Outcome: partial