Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» звернулось у травні 2014 року до суду з позовною заявою, в якій просило звернути стягнення на предмет застави - автомобіль ПР, модель : Bulthuls, 1992 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу, за договором від 22.09.2010 року, що був укладений між позивачем та відповідачем в забезпечення належного виконання останнім своїх кредитних зобов'язань за договором кредиту від тієї ж дати, у відповідності до яких відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 64 068,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 26,5 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.09.2015 року. Вказуючи на порушення відповідачем узгоджених сторонами строків та порядку повернення коштів, виникнення станом на 18.04.2014 року заборгованості в розмірі 33 672, 40 грн., позивач просить в рахунок наявної заборгованості звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу вказаного автомобіля з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого, зі зняттям автомобіля з обліку в органах ДАІ по свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для подальшої реалізації, наданням всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття з реєстраційного обліку, а також вилучити у відповідача та передати в заклад предмет застави із приналежними до нього комплектом ключів, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу в своїй відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, доказів на підтвердження поважності причин своєї неявки в судові засідання 10.06.2014 року, 15.07.2014 року, 29.07.2014 року, 11.09.2014 року не надав, заяву про розгляд справи в своїй відсутності та заперечень проти позову не подав, а тому суд, зважаючи на думку представника позивача, викладену в його заяві, вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутності належним чином повідомлених сторін на підставі наявних в справі доказів з постановленнямзз заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з урахуванням наступного. 22.09.2010 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, згідно якого позивач, що виступив кредитором, надав, а відповідач [PERSON] - позичальник, отримав грошові кошти на загальну суму 64 068,00 грн. із зобов'язанням повернення коштів в строк та на умовах, передбачених договором, сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 26,5 % річних, з кінцевим терміном повернення по 21.09.2015 року. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань, виниклих з кредитних правовідносин, між сторонами укладено договір застави рухомого майна, згідно якого [PERSON] як заставодавцем передане рухоме майно - автомобіль ПР, модель Bulthuls, рік випуску 1992, тип ТЗ : причіп бортовий - Е, кузов [NUMBER], державний номер [NUMBER]. У зв'язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами графіку погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 18.04.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 33672,40 грн., що складається : суми заборгованості за кредитом - 29 122,72 грн., заборгованості по відсотках за користування коштами - 1796,21 грн., пені - 197,64 грн., штрафи відповідно до умов кредитного договору - 1000,00 грн. штраф (фіксована частина), 1555,83 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У відповідності до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. За статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» в рішенні суду, крім іншого, зазначається : заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження - шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону. У відповідності до ст. 26 обтяжувач має право на власний розсуд обрати один з позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема : продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Відтак, заявлені вимоги позивача про звернення стягнення на предмет застави є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 44 Закону України «Про заставу» заклад - це застава рухомого майна, при якій майно, що складає предмет застави, передається заставодавцем у володіння заставодержателя. Укладеним договором застави сторони визначили обов'язок заставодавця (п. 17.10) в разі порушення будь-якого із зобов'язань за кредитним договором доставити предмет застави за адресою, погодженою сторонами. У відповідності до ст. 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. Приймаючи до уваги, що можливість виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет застави безпосередньо пов'язане із забезпеченням доступу до такого предмета, його переміщенням, необхідністю зняття із реєстраційного обліку з метою подальшого відчуження, суд вважає, що вимоги про передачу в заклад предмета застави із приналежним комплектом ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а також надання позивачу повноважень, необхідних для отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого, зі зняттям автомобіля з обліку в органах ДАІ по свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для подальшої реалізації, підлягають до задоволення. Крім того, такий захід забезпечить схоронність транспортного засобу до його реалізації. Суд відмовляє у задоволенні вимоги в частині надання всіх повноважень, необхідних для продажу автомобіля, оскільки право на продаж передбачається вимогами Закону та ґрунтується на рішенні суду, що прийняте з даного питання.

Outcome: partial