Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 21.07.2007 року відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 7000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який можу бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 526,525,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала та станом на 31.05.2013 року має заборгованість у загальному розмірі 22464,78грн., яка складається з наступного: 5927,40грн.-заборгованість за кредитом, 14991,44грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00грн.- штраф(фіксована частина); 1045,94грн.-штраф (процентна складова). В зв»язку з тим, що заборгованість відповідачкою не погашена у добровільному порядку, просять суд стягнути з відповідачки [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 22464,78грн., а також понесені судові витрати у виді оплати судового збору за подання позовної заяви до суду у розмірі 229,40грн.. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Суду надана заява про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить розписка в отриманні судової повістки, в зв'язку з чим, суд у відповідності до вимог ст 224 ЦПК України прийшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення, проти чого представник позивача не заперечував в поданій ним суду письмовій заяві. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтву про державну реєстрацію юридичної особи, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» зареєстровано виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 19.03.1992 року та у зв'язку зі зміною найменування юридичної особи проведена заміна свідоцтва про державну реєстрацію 17.07.2009 року/а.с.13-зворот/. ПАТ КБ «ПриватБанк» включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, що підтверджується довідкою АА № 241170 з ЄДРПОУ/а.с.12/. З Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк»(нова редакція) вбачається, що публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов'язань закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»/а.с.14/. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до заяви відповідачки [PERSON] від 21.07.2007 року, остання просила відкрити рахунок та надати їй кредитні кошти в сумі 7000грн., з базовою процентною ставкою 3% відсотків в місяць з розрахунку 360 днів у році. Строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії карти. Зі змісту цієї заяви вбачається, що відповідачка [PERSON] була ознайомлена та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому виді. Крім того, позичальник [PERSON] в цій заяві зазначила, що вона виражає свою згоду з тим, що ця заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг/а.с.7, 7-зворот/. Згідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Закону сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, як зазначено у ст. 628 ЦК України становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов»язковим для виконання сторонами, що передбачено ст. 629 ЦК України. Як встановлено судом, договір, що укладений між сторонами, складається з заяви та Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною картою. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Судом встановлено, що 21.07.2007 року між сторонами саме в письмовій формі був укладений договір, який підписаний представником позивача і відповідачкою [PERSON] та складається з заяви позичальника і Умов та Правил надання банківських послуг. Позивачка [PERSON] висловила свою згоду на укладання договору саме в такій формі та зазначила, що вона ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому виді. Таким чином, на підставі наданих письмових доказів судом встановлено, що між сторонами був укладений договір, відповідно до умов якого, сторонами були прийняті на себе взаємні права та обов»язки. Згідно ст. 526 ЦК України , зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за договором 5укладеним з відповідачкою [PERSON] станом на 31.08.2013 року становить 22464,78грн., яка складається з наступного: 5927,40грн.-заборгованість за кредитом, 14991,44грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00грн.- штраф(фіксована частина); 1045,94грн.-штраф (процентна складова)/а.с.4-6/. Отже, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобов»язання, внаслідок чого утворилась заборгованість і у позивача виникло право вимагати її повернення. З п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що відповідач зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за користування ним, перевитратами платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором. Відповідно до пункту 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той же строк. Судом встановлено, що протягом дії укладеного договору жодна з його сторін не заявляла про його припинення, а тому його дія автоматично була пролонгована, отже строк дії кредитного договору не закінчився. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, на підставі вище викладеного, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі, оскільки позивачем наданими належними та достовірними доказами доведено факт неналежного виконання відповідачкою [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, що підтверджується наданим суду розрахунком суми заборгованості. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні , на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 229,40грн. сплачена при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved