Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 19 вересня 2011 року між Банком та [PERSON] був укладений договір, згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 2000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом тридцяти процентів на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказуючи, що у звязку з невиконанням відповідачем належним чином умов договору у нього станом на 31 грудня 2016 року виникла заборгованість в розмірі 33008 грн 89 коп., позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, однак подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи, просив справу розглядати без його участі. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомляв, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав. Враховуючи, що в судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України не здійснювалося. За згодою представника позивача та відповідно до вимог статті 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та його належить задовольнити. Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом статей 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у встановлений в зобовязанні строк (термін) його виконання. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до умов анкети-заяви [PERSON] від 19 вересня 2011 року Банк надав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом двох з половиною процентів на місяць, що становить тридцять процентів на рік, на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6, 7). Анкета-заява про приєднання (частина 1 статті 634 ЦК України), умови та правила надання банківських послуг, а також тарифи становлять між сторонами договір про надання банківських послуг. Відповідач, підписавши вищевказану анкету-заяву, підтвердив факт укладення між ним та Банком кредитного договору та те, що ознайомлений і згідний з умовами та правилами надання банківських послуг, у тому числі щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, тарифами Банку. Зазначені обставини свідчать про те, що між сторонами виникли договірні зобовязання, які випливають із кредитного договору. Відповідач [PERSON] взяті на себе за договором зобовязання відповідно до вимог статті 526 ЦК України належним чином не виконав, внаслідок чого у нього станом на 31 грудня 2016 року виникла заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 33008,89 грн, з яких: заборгованість за кредитом 1997,92 грн; заборгованість по процентах за користування кредитом 25383,23 грн; заборгованість за комісією 3579,70 грн; штрафи: 500 грн (фіксована частина), 1548,04 грн (процентна складова) (а.с. 4, 5). За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, та відповідно до зазначених норм матеріального права суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, оскільки останній порушив його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобовязань, а саме в простроченні платежів згідно з умовами договору та неповерненні кредитних коштів у визначений договором строк. Відповідно до статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 1600 грн. На підставі викладеного, статей 526, 530, 1054 ЦК України та

Outcome: approved