Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулось до суду із позовом в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 12 811,11 грн. та судовий збір. Вимоги мотивує тим, що 23.01.2014 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 0312013661БН/2014-01, відповідно до якого банком відповідачу було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості не більше 6 000,00 грн. на строк до 31.12.2015 року включно зі сплатою процентів у розмірі 36,00 % річних. Банк свої зобов'язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав у повному обсязі. Проте, [PERSON] умови кредитного договору не виконує, внаслідок чого станом на 02.03.2016 року у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 12 811,11 грн., з яких: заборгованість за кредитом у сумі 5 081,07 грн., заборгованість за процентами у розмірі 3 679,48 грн., пеня нарахована на прострочену заборгованість за процентами у розмірі 1 377,29 грн. та пеня нарахована на прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 2 673,27 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, представником ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» Путієнко Є.В. суду надано заяву з проханням розглянути справу у відсутності представника банку, у заяві вказав, що позов підтримує, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд визнає належним, оскільки відповідна інформація була розміщена на офіційному Інтернет-сайті Дніпровського районного суду м. Києва, враховуючи, що поштовий зв'язок з Автономною Республікою Крим на даний час відсутній. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи заяву представника позивача та те, що відповідач була належним чином повідомлена про день, час та місце судового засідання, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як убачається із матеріалів справи, 23 січня 2014 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту № 0312013661БН/2014-01, відповідно до умов якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом не більше 6 000,00 грн., процентною ставкою за користування коштами у розмірі 36,00 % річних строком користування до 31.12.2015 року (надалі по тексту - кредитний договір, а.с. 7-10). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Умовами кредитного договору, а саме п. 4.1 визначено, що проценти за користування кредитом нараховуються на суму фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються щомісяця, а саме в останній робочий день кожного місяця та в дату припинення дії кредитної лінії, починаючи з дня, наступного за днем видачі кредиту по останній робочий день місяця (включно), а у місяці, в якому настане термін припинення кредиту, по дату припинення дій кредитної лінії (включно). Пунктом 7.2.1. кредитного договору обумовлено, що позичальник зобов'язується повернути кредитору кредит не пізніше терміну, вказаного у пункті 2.2. цього Договору, а у випадку надіслання кредитором вимоги до позичальника про дострокове повернення кредиту, у тому числі, якщо така вимога буде обумовлена не проведенням організацією протягом одного календарного місяця зарахування заробітної плати позичальника на картковий рахунок, - не пізніше терміну вказаного у відповідній вимозі кредитора. Згідно пункту 7.2.4. кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплачувати нараховані проценти за користування кредитом щомісяця, а саме не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, в якому вони були нараховані, та в дату остаточного повернення кредиту. У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором позивачем на адресу [PERSON] надсилалася претензія від 24.03.2015 року за вих. № 153-7/567 про погашення наявної заборгованості (а.с. 18). Пунктами 9.1, 9.2 кредитного договору передбачено, що у разі неповернення кредиту (частини кредиту) та у разі несплати процентів за користування кредитом у терміни, передбачені кредитним договором, позичальник сплачує кредитору за кожен донь прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу за кредитом у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 02.03.2016 року виникла заборгованість у розмірі 12 811,11 грн., що включає: заборгованість за кредитом у сумі 5 081,07 грн., заборгованість за процентами у розмірі 3 679,48 грн., пеню нараховану на прострочену заборгованість за процентами у розмірі 1 377,29 грн. та пеню нараховану на прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 2 673,27 грн. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. ст. 525, 526 ЦК України). За нормою ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У спростування зазначеного будь-яких доказів відповідачем суду не надано. Отже, за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 1 378 грн. 00 коп.

Outcome: approved