Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 28.07.2010 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28.07.2010 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 8000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4, 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, на що відповідач при укладанні договору про надання банківських послуг дав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому Тарифами банку, які викладені на банківському сайті з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг. Одночасно пунктом 1.1.3.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9. Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту згідно п.2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг, а у разі невиконання зобовязань за договором відповідно до п.2.1.1.5.6 даних Умов на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+ 5 % від суми позову. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував та станом на 12.10.2016 року має заборгованість у розмірі 16641,4 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 5949,06 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 4111,72 грн.; заборгованість за пенею за прострочене зобовязання 4362,07 грн.; заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. становить - 950,00 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 768,64 грн.. Просить стягнути з відповідача 16 641,49 грн. заборгованості по кредитному договору та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не з'явився, просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.3). Відповідач у судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просить розглядати справу у його відсутності та у звязку з скрутним матеріальним становищем зменшити розмір неустойки за позовом (а.с.68). Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Встановлено, що 28.07.2010 року між позивачем та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н від 28.07.2010 року, згідно умов якого банк надав відповідачеві кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.12). Відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором та не сплачує кредит та відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого станом на 12.10.2016 року утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 16 641,49 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 5949,06 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 4 111,72 грн.; заборгованість за пенею за прострочене зобовязання 4362,07 грн.; заборгованість за пенею несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. становить 950,00 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 768,64 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.7-10). Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач [PERSON] перебуває в скрутному матеріальному становищі, оскільки є пенсіонером, тому суд приходить до висновку про наявність обставин, які мають істотне значення, та, враховуючи положення ст.ст.3, 509 ЦК України, згідно яких загальними засадами цивільного законодавства та засадами, на яких має ґрунтуватися зобов'язання, є добросовісність, розумність та справедливість, вважає за необхідне зменшити розмір неустойки (пені та штрафу) до 1,00 грн.. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial