Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - позивач або ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 26 червня 2015 року (далі - Генеральна угода) у розмірі 26 617,19 грн. та судові витрати у сумі 1 600 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, [PERSON] отримала кредит у розмірі 18 920,65 грн., у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином не виконала зобов'язання за договором, у зв'язку з чим станом на 06 лютого 2017 року за нею утворилась заборгованість у сумі 26 617,19 грн., яку позивач просить стягнути на його користь разом з витратами по оплаті судового збору в сумі 1 600 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена шляхом направлення поштового повідомлення. Причини неявки, та свою правову позицію стосовно заявлених позовних вимог не повідомила, а тому суд вважає за можливе згідно вимог ст.ст. 224, 226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 26 червня 2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода). Вказана угода укладена між сторонами з метою створення сприятливих умов для виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором №SAMDN50000039312445 від 24 грудня 2010 року. Відповідно до п.п.1.1.1., 1.1.2, 1.1.3 п. 1 Генеральної угоди сторони домовилися, що заборгованість відповідача перед Банком за кредитним договором становить 20240,65 грн., з кінцевою датою погашення заборгованості до 30 червня 2018р. Погашення заборгованості повинно здійснюватись починаючи з «1» по «25» число кожного місяця, щомісячними платежами у розмірі 686,44 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Підписавши Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 26 червня 2015 року відповідач погодилась, що ця Генеральна угода разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», також «Тарифами» складає між нею та Банком Кредитний договір. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. З п.2.5. Генеральної угоди вбачається, що позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Генеральної угоди і Умов та правил. Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі та в обумовлений в договорі термін. У свою чергу відповідач свої зобов'язання не виконує, допускаючи прострочення платежів, у зв'язку з чим, станом на 06 лютого 2017 року має перед Банком заборгованість у розмірі 26 617,19 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 16 525,67 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 4 104,52 грн., заборгованість за пенею та комісією 5 945,62 грн., штраф - 41,38 грн. Однак, суд частково погоджується з вказаним розрахунком виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 546 ЦК України та ст. 549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пунктом 2.2 Генеральної угоди встановлено, що при порушені позичальником строків погашення заборгованості, передбачених в генеральній угоді, Умовах та правилах, більше ніж на 31 день за зобов'язаннями, строк яких настав, сторони узгодили, що строк повернення кредиту рахується 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом починаючи з 32 дня порушення вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 1624,72 грн. Відповідно до п.2.8. Генеральної угоди, при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню в розмірі, який вказаний в Умовах та правилах за кожен день просрочки. Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення заборгованість за пенею та комісією у розмірі 5945,62 грн. Проте, зі змісту розрахунку наданого позивачем, вбачається, що вказана сума є саме нарахованою комісією. У той же час, за умовами генеральної угоди, укладеною між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт не передбачено стягнення з відповідача комісії при порушенні строків погашення заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, оскільки позивач не надав належних доказів на обґрунтування позовної вимоги про стягнення пені та комісії на суму 5945,62 грн., тому суд вважає, що у цій частині позову слід відмовити за їх недоведеністю. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в межах заявлених вимог в розмірі 20671,57грн., з яких: заборгованість за кредитом 16525,67 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 4104,52 грн., штраф відповідно до п 2.2 Генеральної угоди 41,38 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у сумі 1243,2 грн.

Outcome: partial