Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» (далі - [PERSON]) звернулося до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 23\~344, 63 гривень та судові витрати по справі в розмірі 1600 гривень (а.с.1-2). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору № б/н від 29.09.2012 року, укладеного між Банком та [PERSON], відповідач отримав кредит в розмірі 300 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В обумовлені строки позичальник своїх зобов'язань по поверненню кредиту і сплаті відсотків не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 23\~344, 63 гривень з яких: - 491,08 грн - заборгованість за кредитом; - 17381,35 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3884,36 грн\~заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн - штраф (фіксована частина); - 1087, 84 грн - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву в якій зазначає, що у разі неявки в судове засідання представника позивача просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. 22.03.2017 року від відповідача надійшло заперечення на позовну заяву, в якому вона вказує, що ніколи не була клієнтом банку, не отримувала жодних карток, посилалась на те, що застосування позивачем штрафних санкцій є незаконним, адже відповідач проживає на території населеного пункту, який входить до зони АТО, просила відмовити повністю в задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи про причини неявки суду не сповістив, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю. 18.04.2017 року позивачем було надано пояснення на заперечення відповідача з яким до суду були подані наступні документи: 1) копія кредитного договору; 2) розрахунок заборгованості; 3) копія паспорта Відповідачі, за яким був оформлений кредитний договір; 4) виписка по рахунку; 5) фото клієнта з карткою. У поясненні позивача було зазначено, що фото клієнта з картою, виписка по рахунку є підтвердженням, що відповідачу було видано платіжну картку та відкрито рахунок, на який встановлено кредитний ліміт та чітко прослідковується, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунок черех термінали в касах магазинів. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором. Відповідно до положень\~ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору №б/н від 29.09.2012 року (далі - Кредитний договір), укладеного між Банком та [PERSON] відповідач отримав кредит в розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У встановлені строки [PERSON] свої зобов'язання щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків не виконала, чим порушила умови кредитного договору, та у зв'язку з чим виникла заборгованість, станом на 31.12.2016 року, в сумі 23,344 гривні 63 копійки. Згідно ст.\~526, ч. 1 ст.\~530 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, та у встановлений строк (термін) його виконання. Згідно ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В силу\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як зазначено у\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до\~ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених кредитним договором. Згідно п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем зроблений розрахунок штрафів: 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1087,84 грн. штрафу (процентна складова), 3884,36 грн\~заборгованість за пенею та комісією. Суд враховує, що згідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669\~У11 на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та /або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком\~населених\~пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим\~розпорядженням КМУ\~від 2 грудня 2015 року № 1275-р\~с. Максимільянівка Марїнського району Донецької області віднесено до вказаного\~переліку. Також Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та від 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог\~Закону України №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р.,\~щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції. Таким чином, враховуючи, що відповідач зареєстрований за адресою: [INFO], тому на підставі вказаного\~Закону має бути звільнений\~від сплати штрафів в розмірі 500,00 грн. та 1087,84 грн., які нараховані\~після 14 квітня 2014 року. Крім того, позивачем було заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3884, 36 грн. - заборгованості за пенею та комісією, розрахованої станом на 31.12.2016 року, однак детального (щомісячного) розрахунку суми пені та суми комісії, позивачем до суду надано не було. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги частково в розмірі 17872, 43 грн., що складається з: 491,08 грн. заборгованості за кредитом; 17381, 35 грн. заборгованості\~по процентам за користування кредитом. Отже, вимоги в частині стягнення: 3884, 36 грн. заборгованості за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1087,84 грн. штраф (процентна складова) заявлені позивачем в порушення вимог ч. 2 Закону України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р. № 1669-VІІ, так, як в законодавчому порядку заборонено нарахування пені та штрафів після 14.04.2014 року, тому вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача стягнути на користь позивача 17872, 43 грн. заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом та понесені по справі судові витрати пропорційно задоволеним вимогам по сплаті судового збору у сумі 1224 грн. 94 коп. На підставі ст.ст. 526, 530, 549, 611, 615, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: partial