Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «БТА Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного відповідачем - 1 кредитного договору № 36/07-С від 18.05.2007 року [PERSON] отримала у ПАТ «БТА Банк» кредит в сумі 50500,00 гривень на 30 місяців, зі сплатою 21% річних за користування кредитними коштами в строки і в порядку, встановленими кредитним договором. Однак в порушення умов договору та норм цивільного законодавства України відповідач -1 не виконує належним чином зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 20 травня 2013 року виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 158169,96 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 26838,01 грн., строкової заборгованості по процентам в сумі 334,93 грн.; простроченої заборгованості по кредиту та відсоткам в сумі 26012,08 грн., інфляційні витрати за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків в сумі 9030,59 грн.; 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків в сумі 5056,78 грн., пені за несвоєчасність погашення кредиту та відсотків в сумі 90897,57 грн. У зв'язку з тим, що в добровільному порядку [PERSON] не бажає погашати заборгованість, позивач просить стягнути вищезазначену суму та судові витрати по справі солідарно з [PERSON] та [PERSON], оскільки остання є поручителем відповідача -1 на підставі укладеного 18 травня 2007 року Договору поруки № 36/07-С-ДП, згідно до вимог якого [PERSON] зобов'язалась перед позивачем відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 36/07-С від 18.05.2007 року. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги ПАТ «БТА-Банк» не визнала, посилаючись на те, що кредитний договір № 36/07-С від 18.05.2007р не укладала та кредитні грошові кошти в сумі 50500,00 гривень не отримувала. Відповідач також зазначила, що її підпис у зазначеному кредитному договорі підроблений. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги ПАТ «БТА-Банк» не визнала, посилаючись на те, що договір поруки № 36/07-С-ДП від 18.05.2007р. з банком не укладала, зобов'язань на себе за кредитним договором № 36/07-С від 18.05.2007р. ніяких не брала Відповідач також зазначила, що її підпис у зазначеному договорі поруки підроблений. Представник позивача ПАТ «БТА-Банк», в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю представника позивача. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідачів, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Приписами ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 36/07-С від 18.05.2007 року ПАТ «БТА Банк» зобов'язалося надати і надало [PERSON] кредитні грошові кошти в сумі 50500,00 гривень на 30 місяців, зі сплатою 21% річних за користування кредитними коштами в строки і в порядку, встановленими кредитним договором (арк. справи (а.с. 5-9, 13). Згідно умов вказаного договору, позичальник зобов'язується здійснювати погашення заборгованості по кредиту, відсоткам за його користування, а також сплачувати пеню та інші платежі на умовах, передбачених договором. Кредитний договір № 36/07-С від 18.05.2007 року містить підпис позичальника [PERSON] та відображає повне розуміння сторонами предмету договору. Докази того, що підпис в кредитному договорі виповнений не відповідачем [PERSON], а іншою особою - суду не надано. З метою забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено 18 травня 2007 року договір поруки № 36/07-С-ДП, відповідно до умов якого вона зобов'язалась солідарно відповідати перед банком у повному обсязі, на тих же умовах, та в ті ж строки, що і [PERSON], за несвоєчасне та повне виконання зобов'язань позичальника, які виникають з умов кредитного договору. Вказаний договір поруки містить підписи позичальника - [PERSON] та поручителя [PERSON] Докази того, що підписи в договорі поруки виповнені не відповідачами - [PERSON] та [PERSON], а іншими особами - суду не надано (арк. справи 10-12). Відповідач [PERSON] не виконує належним чином зобов'язання згідно кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 20 травня 2013 року виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 158169,96 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 26838,01 грн., строкової заборгованості по процентам в сумі 334,93 грн.; простроченої заборгованості по кредиту та відсоткам в сумі 26012,08 грн., інфляційні витрати за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків в сумі 9030,59 грн.; 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків в сумі 5056,78 грн., пені за несвоєчасність погашення кредиту та відсотків в сумі 90897,57 грн. (арк. справи 17-22). Підстав, передбачених ст. 617 ЦК України, для звільнення відповідачів від відповідальності за порушення зобов'язання, судом не встановлено. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим до виконання сторонами. Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, слід зазначити, що ч. 2 вказаної статті наголошує, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Тому, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Разом з цим, згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним своїх зобов'язань. Частина 2 ст. 554 ЦК України передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не передбачено договором поруки. Таким чином, з умов укладеного кредитного договору, договору поруки та зі змісту наведених правових норм вбачається, що вимоги позивача заявлені у відповідності з чинним законодавством, а отже є обґрунтованими. Перевіривши арифметичній розрахунок позивача судом встановлено, що вказані ним суми не суперечать вимогам чинного законодавства, а відтак вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати - судовий збір у розмірі 1581,69 грн., оскільки підстав для звільнення відповідачів від судових витрат судом не встановлено. На підставі ст.ст. 509, 525, 526, 546-552, 610-611, 625-629, 1054 ЦК України,

Outcome: approved