Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості у розмірі 40221,92 грн. та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. Позивач посилається на те, що згідно Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 15.08.2016 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 20161,79 грн. на 12 місяців, тобто з 15.08.2016 по 31.08.2017 у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,083% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки відповідачка свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, тому утворилася прострочена заборгованість по кредитному договору, яка станом на 06.04.2017 становить 40221,92 грн., з них: заборгованість за кредитом 20161,80 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 1696,38 грн., заборгованість за пенею та комісією 4838,82 грн., штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди 13524,92 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, але направив письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, справу просить розглянути у відсутності представника банку. Відповідачка у судове засідання не зявилася, з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового розгляду була повідомлена завчасно, а також не надала заперечень щодо суті позову і не повідомила про поважність причини неявки в судове засідання. У звязку з цим, суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 15.08.2016 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 20161,79 грн. на 12 місяців, тобто з 15.08.2016 по 31.08.2017 у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,083% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяцявідповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом (а.с. 5-31). Згідно Умов держатель картки зобовязався погашати заборгованість по кредиту, процентам за користування ним та комісію на умовах, пердбачених даним Договором. У своїй письмовій заяві [PERSON] погодила, чим підтвердила своїм підписом, що ознайомлена і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. Також відповідачка виразила згоду з тим, що підписана нею заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с.5). Судом встановлено, що відповідачка у порушення взятих на себе зобовязань умови договору не виконує, у зв'язку з чим утворилася заборгованість по кредитному договору, яка станом на 06.04.2017 становить 40221,92 грн., з них: заборгованість за кредитом 20161,80 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 1696,38 грн., заборгованість за пенею та комісією 4838,82 грн., штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди 13524,92 грн. (а.с. 4). Відповідно до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1050 ЦК України передбачено право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних процентів у випадку прострочення повернення чергової частини позики, якщо договором встановлений обовязок позичальника повертати позику частинами. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення відповідачкою прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 15 серпня 2016 року в сумі 40221,92 грн. Задовольняючи таким чином позовні вимоги, згідно ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 1600,00 грн. судових витрат, понесених позивачем при сплаті судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved