Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 45 387,22 грн., посилаючись на те, що 21 серпня 2013 року між банком та відповідачкою шляхом акцептування банком пропозиції клієнта укладена кредитна угода відповідно до умов заяви № 001-21978-210813 (далі - кредитний договір). Згідно з п.п. 2.7. ч. 2 кредитного договору банк відкрив відповідачці рахунок для погашення заборгованості № 29096009383450 в національній валюті України - гривні. Відповідно до п. 2.1. ч. 3 кредитного договору моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції, щодо укладення договору, а отже, моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважається момент вчинення банком фактичних дій щодо перерахування суми кредиту на поточний рахунок вказаний відповідачем у договорі. Згідно п. 2.4. ч. 2 кредитного договору протягом строку кредиту, за користування кредитними коштами відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи з розміру процентної ставки - 0,01 % в рік. Відповідно до п. 2.5. частини 2 кредитного договору розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 1,50 % в місяць. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання тим, що надав відповідачці споживчий кредит у сумі 42 044,40 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок, вказаний відповідачкою у договорі, що підтверджується меморіальним ордером № 56343876 від 22 серпня 2013 року. Відповідачка свої зобов'язання щодо погашення кредиту не виконує, в зв'язку з чим станом на 04 серпня 2014 року у неї виникла заборгованість на загальну суму 45 387,22 грн., яка складається із заборгованості: по кредиту у сумі 39 708,44 грн., по відсоткам у сумі 2,75 грн., по комісіям у сумі 5 676,03 грн. Просить суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість по кредитному договору у сумі 45 387,22 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 453,87 грн. Представник позивача Духота І.В. в судове засідання не з'явився, повідомивши суд про розгляд справи в його відсутність та те, що він позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена судовою повісткою, направленою за місцем реєстрації. За згодою представника позивача суд виносить рішення на підставі наявних у справі доказів та в порядку, передбаченому ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21 серпня 2013 року між банком та відповідачкою шляхом акцептування банком пропозиції клієнта укладена кредитна угода відповідно до умов заяви № 001-21978-210813 та згідно якої банк зобов'язався відкрити відповідачці рахунок № 29096009383450 для погашення заборгованості (сплати платежів) та надати кредит готівкою у сумі 42 044,40 грн., а відповідачка зобов'язалася щомісяця не пізніше 21 числа кожного місяця погашати кредитну заборгованість шляхом зарахування суми грошових коштів у сумі 1 799 грн. у відповідності до графіку платежів (а.с.4); згідно розрахунку відповідачка станом на 04 серпня 2014 року має прострочену заборгованість по кредитному договору в розмірі 45 387,22 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом у сумі 39 708,44 грн., за відсотками у сумі 2,75 грн., за комісіями у сумі 5 676,03 грн. (а.с.3). Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до п. 2.1. ч. 3 кредитного договору моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції, щодо укладення договору, а отже, моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважається момент вчинення банком фактичних дій щодо перерахування суми кредиту на поточний рахунок вказаний відповідачем у договорі. Як видно із заяви за № 001-21978-210813 від 21 серпня 2013 року відповідачка просила банк надати їй кредит у сумі 42 044,40 грн. на строк 36 місяців, на умовах, викладених в ч. 3 кредитного договору та погодилась з тим, що невід'ємною частиною кредитного договору є правила та тарифи банку, з якими вона ознайомилась та згодна, їх зміст є зрозумілим, і зобов'язалась їх виконувати, а позивач прийняв пропозицію відповідачки в порядку, передбаченому ч. 3 кредитного договору, перерахувавши на рахунок відповідачки готівкою кредит у сумі 42 044,40 грн. (а.с.4). За таких обставин, суд вважає, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов, укладеного між ними кредитного договору. Згідно з п. 2.7. ч. 2 кредитного договору банк зобов'язався відкрити відповідачці рахунок № 29096009383450 для погашення заборгованості (сплати платежів). Відповідно до п. 2.1. ч.2 кредитного договору банк зобов'язався надати відповідачці кредит готівкою у сумі 42 044,40 грн. Згідно п. 2.3. ч. 2 кредитного договору строк ліміту кредитної лінії складає 36 місяців. Відповідно до п. 2.4. ч. 2 кредитного договору розмір процентної ставки складає 0,01 % річних. Відповідно до п. 2.5. ч. 2 кредитного договору розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 1,50 % в місяць. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості видно, що відповідачка скористалася наданими їй кредитними коштами в сумі 42 044,40 грн., а погашення кредиту за весь період здійснила двічі: 23 вересня 2013 року в сумі 1 799 грн. та 21 жовтня 2013 року в сумі 1 799 грн. в подальшому платежі, передбачені графіком, не сплачувала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед банком на загальну суму 45 387,22 грн. (а.с.8). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Суд вважає, що відповідачка (позичальник) неналежно виконувала свої зобов'язання по кредитному договору, тим що після отримання споживчого кредиту в сумі 42 044,40 грн. не вносила щомісячний обов'язковий платіж в рахунок погашення кредиту, внаслідок чого, станом на 04 серпня 2014 року має прострочену заборгованість по кредитному договору в розмірі 45 387,22 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом в сумі 39 708,44 грн., за відсотками в сумі 2,75 грн., за комісіями в сумі 5 676,03 грн., що є підставою для її стягнення з відповідачки на користь позивача в судовому порядку в повному об'ємі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатив при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 453,87 грн., який підлягає стягненню з відповідачки в повному об'ємі. На підставі викладеного та

Outcome: approved