Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго» (далі -Позивач) звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у [PERSON] (далі - Відповідач) за адресою: [ADDRESS], що проводилась 20.02.2014 року згідно з п.п. 21, 37 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р. №1357 (далі - Правил), представниками енергопостачальника було виявлено порушення п. 48 Правил, а саме: самовільне підключення після напруги споживача поза приладом обліку шляхом підключення повторного вводу прихованою електропроводкою, що йде від облікових проводів на побутове приміщення, електроенергія споживається, приладом обліку не враховується. Побутовим абонентом за вищевказаною адресою є Відповідач. Вказаними діями позивачу були спричинені збитки на загальну суму 46 332 (сорок шість тисяч триста тридцять дві) грн. 29 коп., які й просять стягнути з відповідача, та судовий збір у розмірі 463 (чотириста шістдесят три) грн. 32 коп. До початку розгляду справи по суті представник позивача уточнив позовні вимоги, а саме: просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства ДТЕК «Дніпрообленерго» суму вартості недорахованої електричної енергії у розмірі 19 295 (дев'ятнадцять тисяч двісті дев'яносто п'ять) грн. 64 коп. та судові витрати по справі (а.с.25-27). 15 вересня 2014 року до суду надійшла заява від представника позивача, в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд здійснити розгляд справи по суті без його участі, позовну заяву задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать судові повістки (а.с. 17, 21) та поштове відправлення яке повернулось до суду із відміткою «закінчення терміну зберігання» (а.с. 22,24), про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. З наведеного вбачається, що не зважаючи на неодноразове повідомлення поштового відділення, про надходження судового листа, зазначене поштове відправлення відповідачем отримано не було. Відсутність такого відповідача за зазначеною адресою та неотримання поштового відправлення (його повернення за закінченням терміну зберігання) слід розцінювати як належне повідомлення про день та час розгляду справи по суті такої особи. У відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на нижчевикладене. Судом встановлені наступні обставини та визначені відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем електричної енергії через приєднану електромережу, постачання якої до його будинку здійснює позивач. Письмовий договір про постачання електричної енергії між ними відсутній. Разом з тим, відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються нормами ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику» (далі - Закон), Правилами користування електричною енергією для населення ( далі - Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999р. № 1357. Таким чином, підключення електричної енергії, відкриття особового рахунку, видача абонентської книжки Відповідачеві для проведення розрахунків за електричну енергію та розрахунок за її споживання у даному випадку слід вважати фактичним укладенням договору між сторонами на умовах, передбачених Законом та Правилами. Виходячи з положень ст.ст.6, 626-631, 526 ЦК України укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Висновок суду щодо фактичного укладання договору повністю кореспондується із положеннями ст.26 Закону України «Про електроенергію», відповідно до приписів якої споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил користування електричною енергією згідно із законодавством України. За відсутністю укладеного письмового договору, відповідно до абз.4 п. 3 Правил у разі виникнення питань, можливі шляхи вирішення яких не обумовлені договором, сторони зобов'язані керуватися цими Правилами та законодавством. Відповідно до п.37 Правил енергопостачальник Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго» має право перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладом обліку. Відповідно до п. 53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається в енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. З матеріалів справи вбачається, що 20 лютого 2014 року уповноваженими Позивача у ході технічної перевірки за адресою: [ADDRESS], було виявлено порушення правил користування електричною енергією, що підтверджується відповідним актом про порушення Правил користування електричною енергією Н № 101357 від 20 лютого 2014 року (а.с.6). При цьому, відповідач підписав акт. З боку Позивача зазначений акт було підписано представниками Позивача (Дяденчук В.І.,Мелюс С.В., Спілатова О.В.), у зв'язку з чим суд доходить висновку про дійсність такого акту. Згідно розрахунку відшкодування збитків за період з 20.02.2011 року по 20.02.2014 року, проведеного Позивачем відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562 загальна сума завданої діями відповідача шкоди складає 19 295 (дев'ятнадцять тисяч двісті дев'яносто п'ять) грн. 64 коп. Вказаний розрахунок перевірявся на предмет його відповідності вимогам чинного законодавства. Так, п. 4 «Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2006 року № 122, встановлює, що обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до Методики визначення обсягу та вартості не облікової електричної енергії, затвердженої Національною комісією регулювання електроенергетики України. Відповідно до п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999р. № 1357 (з наступними змінами та доповненнями) споживач електричної енергії несе відповідальність згідно із законодавством, у тому числі, за порушення правил користування електричною енергією та розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до ч.1 ст. 27 зазначеного Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну чи кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці зокрема є: самовільне підключення до об єктів електроенергетики, споживання енергії без приладів обліку, пошкодження обліку, пошкодження приладів обліку, порушення правил користування електроенергією. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема : відшкодування збитків. Враховуючи вищевикладене та аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення суми заподіяних відповідачем збитків, оскільки він будучи споживачем електроенергії, допустив її безоблікове використання, чим завдав збитки позивачу на суму 19 295 (дев'ятнадцять тисяч двісті дев'яносто п'ять) грн. 64 коп. Також на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, що були ним понесені, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved