Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Територіального відокремленого безбалансового відділення №10006/022 філії\~ Закарпатське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22 вересня 2009 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Рахівське відділення №7295 (далі Банк) та [PERSON] (далі Позичальник) було укладено Кредитний договір №1671, згідно з яким банк надав позичальнику кредит в сумі 50000 гривень, строком на десять років, на умовах та в строки встановлені кредитним договором, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 21.09.2018 року. Згідно п.1.5 Договору позичальник зобовязався щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 416,67 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом. Для забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором №1671 від 22.09.2008 року між Банком, Позичальником та [PERSON] (далі Поручитель) 22 вересня 2008 року було укладено договір поруки №1671. Позичальник взяті на себе зобовязання не виконав, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість за кредитом та відсотками за користування кредитними коштами та нараховано пеню за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків, внаслідок чого у банку виникло право достроково вимагати повернення кредиту. Так, станом на 10.10.2016 року відповідач має заборгованість в сумі 38922,36 гривні, з яких 30764,12 гривні\~по основному боргу, 4598,31 гривні\~ пеня за несвоєчасне погашення кредиту,\~\~3373,86 гривні\~ заборгованість по нарахованих відсотках, 186,07 гривні\~пеня за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту. На підставі наведеного просили стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по сплаті судового збору. \~ Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позові, просить такі задовольнити в повному обсязі. Пояснила, що відповідачі зверталися до них з метою реструктуризації боргу ще чотири місяці тому, однак жодних дій щодо вирішення боргового питання більше ними з того часу не вживалося, борг залишається не погашеним і на даний час, тому вважає, що всі досудові можливості вирішення даного спору вичерпані. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] бувши належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в жодне судове засідання (06.12.2016 року, 30.01.2017 року та 22.02.2017 року) не з'явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Одночасно суд зазначає, що 21.02.2017 року відповідачі надали суду заяви, в яких просили розгляд справи відкласти на інший термін, у звязку з вирішенням даного питання у добровільному порядку, однак жодних доказів зазначеного не надали, більше того така неявка відповідача не може вважатися поважною, оскільки зазначені відповідачами обставини не позбавляли їх можливості зявитися для участі розгляду справи. Заперечень щодо предмета позову відповідачі не подавали. У відповідності до ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справи за відсутності відповідачів, повідомлених належним чином.\~ Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши обставини справи та наявні в справі докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії\~Рахівське відділення №7295 та [PERSON] 22 вересня 2008 року було укладено Кредитний договір №1671, згідно з яким банк надав позичальнику кредит в сумі 50000 гривень, строком на десять років, з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 21 вересня 2018 року, зі сплатою 23 відсотків річних в порядку, на умовах та в строки встановлені кредитним договором. Згідно п.4.3.1 кредитного договору позичальник зобовязався належним чином виконувати взяті на себе зобовязання за договором. З матеріалів справи, досліджених у ході судового розгляду, вбачається, що відповідач, [PERSON] взяті на себе зобов'язання, що виникають з умов вищевказаного кредитного договору не виконував, внаслідок чого допустив заборгованість за кредитом. Станом на 10.10.2016 року відповідач має заборгованість в сумі 38922,36 гривні, з яких 30764,12 гривні\~по основному боргу, 4598,31 гривні\~пеня за несвоєчасне погашення кредиту,\~\~3373,86 гривні борг по нарахованих відсотках та 186,07 грн. нарахована пеня за несвоєчасне погашення нарахованих відсотках. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.ст.526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Припинення поруки повязане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. З матеріалів справи слідує, що 22 вересня 2008 року для забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором №1671 від 22.09.2008 року між Банком, [PERSON] та [PERSON] (далі Поручитель) було укладено договір поруки №1671, згідно з яким остання взяла на себе зобовязання відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобовязання за Кредитним договором №1671 від 22 вересня 2008 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Строк позовної давності за договором поруки сторонами встановлений у три роки. У звязку з порушенням боржником виконання зобовязання за кредитним договором Позивач 14.03.2016 року за №19/03/277 та №19/14/426 направляв відповідачам досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, однак така залишилася без належного реагування, а кошти за Договором позивачеві так і не повернуто. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимога про солідарне стягнення боргу з відповідачів на загальну суму 38922,36 грн. за кредитним договором, яка була заявлена позивачем, є підставною та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з наведеного, враховуючи\~положення ст.ст.79, 80 ЦПК України та беручи до уваги те, що у зв'язку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати, а саме, сплатив судовий збір у розмірі 1378 гривень, суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача з [PERSON] та [PERSON] порівну по 689 гривень. \~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved