Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги банк мотивував тим, що 27 жовтня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 500963083. Відповідно до умов вказаного договору банк зобовязується надати відповідачеві кредит у сумі 21814, 40 грн., у строк з 27.10.2014 року до 28.10.2019 року. Згідно з умовами договору, відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 21814,4 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку. У порушення умов договору [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 28.07.2015 року має прострочену заборгованість у сумі 29187 грн. 22 коп., що складається з боргу: за кредитом - 21574 грн. 71 коп., за відсотками 506 грн. 87 коп., по комісії - 5554 грн., штрафу 1551 грн. 64 коп. Оскільки наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення кредиту є право позивача вимагати дострокового повернення суми кредиту, позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 500963083 від 27.10.2014 року в сумі 29187 грн. 22 коп. та витрат по сплаті судового збору у сумі 291 грн. 87 коп. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 500963083 від 27.10.2014 року в сумі 29187 грн. 22 коп. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив зменшити розмір суми боргу в частині неустойки, оскільки вважає, що він значно перевищує розмір отриманого кредиту, врахувавши його тяжке матеріальне становище. Вивчивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, суд оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав та інтересів юридичної особи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивач, ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду вважаючи, що відповідач [PERSON] не виконує в добровільному порядку умови укладеного кредитного договору, як позичальник, чим порушує його інтереси і права, тому інтереси позивача підлягають до судового захисту. Відповідно до частини 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, виник спір. З матеріалів справи вбачається, що згідно кредитного договору № 500963083 від 27.10.2014 року [PERSON] надано кредит в розмірі 21814 грн. 40 коп. у строк з 27.10.2014 року до 28.10.2019 року. Згідно з умовами договору, відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати rредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. Станом на 28 липня 2015 року [PERSON] має перед банком заборгованістьу розмірі 29187 грн. 22 коп., що складається з боргу: за кредитом - 21574 грн. 71 коп., за відсотками 506 грн. 87 коп., по комісії - 5554 грн., штрафу 1551 грн. 64 коп. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У частині 1 статті 530 ЦК України вказано, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З частини 1 статті 625 випливає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно вимог статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Суд не бере до уваги заперечення відповідача в частині стягнення з нього неустойки, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Крім цього, розмір неустойки значно менший розміру збитків, тому підстав для зменшення неустойки судом не встановлено. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну їм оцінку, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення, оскільки у порушення вимог цивільного законодавства та умов кредитного договору [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе грошові зобовязання. З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 500963083 від 27.10.2014 року у розмірі 29187 гривень 22 копійки. Судові витрати мають бути розподілені відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України на підставі наданих документів, що підтверджують дані витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому необхідно стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 291, 87 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved