Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк») звернулося до суду з позовною заявою, в якій зазначило, уточнивши її в подальшому, що відповідно до укладеного 18.07.2008 року між [PERSON] та ЗАТ «Альфа-Банк» кредитного договору № 490082288 грошові кошти були видані на придбання майна, яке являється заставою ЗАТ «Альфа-Банк», а саме, транспортний засіб - марки MITSUBISHI PAJERO, держ. номер: [NUMBER], рік випуску: 2008, колір: СІРИЙ, кузов № [NUMBER]. 12.11.2009 року Шахтарським районним судом Донецької області виданий судовий наказ № 2н-244/2009, і на сьогодняшний день відбувається стягнення. Вказаний автомобіль 11.01.2011 року знятий з обліку для реалізації та 31.02.2011 року поставлений на облік у ВРЕР № 1 м. Дніпропетровська за гр. [PERSON], видано номерні знаки [NUMBER]. Під час розгляду справи за позовом до [PERSON] про звернення стягнення на рухоме майно стало відомо, що 04.03.2014 року автомобіль поставлений на облік у ВРЕР № 1 м. Дніпропетровська за гр. [PERSON], видано номерні знаки [NUMBER]. Отже автомобіль незаконним способом переоформлений на відповідача, діями якого порушені права ПАТ «Альфа-Банк», як заставодержателя. Позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 490082288 звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб автомобіль - марка MITSUBISHI PAJERO, держ. номер: [NUMBER], р.в.: 2008, колір: СІРИЙ, кузов № [NUMBER], на користь ПАТ «Альфа-Банк», ЄДОРПОУ 23494712, 01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, МФО 300346, п/р № 37396000000004, шляхом продажу вказаного предмету застави із застосуванням процедури продажу, встановленої ст. 21 Закону України «Про заставу», яка складає 208 722, 00 грн. (а.с. 108-111). В судове засідання представник позивача Грицай В.О. з'явився, просить позов задовольнити у повному обсязі, звернути стягнення на заставний автомобіль власником якого на теперішній час є [PERSON] Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день, час і місце його проведення повідомлялася належним чином. Треті особи в судове засідання не з'явилися, про день час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, суд за наявності згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу в порядку, передбаченому ст.ст. 224, 225 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі по наявним у справі документам. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.07.2008 року між [PERSON] та ЗАТ «Альфа-Банк» укладено кредитний договір № 490082288 , згідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 30 000 доларів США на власні потреби без будь-яких обмежень (п. 1, 4), предметом застави є транспортний засіб MITSUBISHI PAJERO, кузов № [NUMBER], сторони за домовленістю оцінюють предмет застави у 208 722 грн. (п. 2.10, 2.12) Датою остаточного повернення кредиту є 18.07.2013 року (п. 3) (а.с. 11, 12). Вказаний предмет застави, згідно копії технічного паспорту, належав [PERSON] на праві власності (а.с. 13). З копій листів УДАІ від 08.12.2012 року за вих. № 9/11002 та 13.05.2013 року за вих. № 9/4060 вбачається, що 11.01.2011 року вказаний автомобіль знятий з обліку РЕР для реалізації. Автомобіль MITSUBISHI PAJERO, кузов № [NUMBER], який був зареєстрований за [PERSON], знятий з обліку для реалізації та 31.03.2011 поставлений на облік у ВРЕР № 1 м. Дніпропетровська за гр. [PERSON], видано номерні знаки [NUMBER] (а.с. 14, 15). 12.11.2009 року Шахтарським районним судом Донецької області виданий судовий наказ № 2н-244/2009 за яким з [PERSON], на користь ЗАТ «Альфа-Банк» стягнута заборгованість в загальному розмірі 327 495, 60 грн. Також звернуто в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 490082288 стягнення на предмет застави - автомобіль MITSUBISHI PAJERO, кузов № [NUMBER]. судовий наказ набрав чинності 11.11.2009 року (а.с. 16, 17). 14.06.2011 року відкрито виконавче провадження по виконанню судового наказу № 2н-244/2009 виданого 12.11.2209 року про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ «Альфа-Банк» 327495,60 грн. (а.с. 18). За відомостями ГУ МВС України в Дніпропетровській області станом на 19.02.2014 року за [PERSON] автотранспортні засоби, на правах приватної власності, в числі зареєстрованих не значаться (а.с. 50). За відомостями ГУМВС України в Дніпропетровській області Управління Державтоінспекції станом на 30.05.2014 року автомобіль MITSUBISHI PAJERO, кузов № [NUMBER] зареєстровано за [PERSON] (а.с. 67). Вказана особа є на теперішній час відповідачем по справі. Також до суду надана роздруківка попередніх власників спірного автомобіля (а.с. 68-96). Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) об'єктом обтяження є автомобіль легковий, MITSUBISHI PAJERO, кузов № [NUMBER] (а.с. 189-191). З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Альфа-Банк» є правонаступником ЗАТ «Альфа-Банк». Згідно з правовою позицією ВСУ від 19.11.2014 року по справі № 6-168цс14, реалізація майна, що є предметом застави, яка проведена в межах ліквідаційної процедури, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст.ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Положення ст. 60 ЦПК України встановлюють, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 1 ст. 137 ЦПК України передбачає, що у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 19 ЗУ «Про заставу» від 02.10.1992 № 2654-XII, за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до положень ст. 20 ЗУ «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Частиною 1 ст. 30 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 № 1255-IV передбачено, що обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. При цьому обтяжувач зобов'язаний у порядку, встановленому ст. 27 цього Закону, повідомити боржника та інших обтяжувачів відповідного рухомого майна про свій намір реалізувати таке право із зазначенням обраного ним способу, місця та часу проведення процедури продажу. Обтяжувач вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах. Пунктом 4 ч. 2 ст. 25 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст. 26 цього Закону. Таким чином, оскільки [PERSON] порушив умови кредитного договору, добровільно не сплатив заборгованість за кредитним договором забезпеченим заставою, а заставний автомобіль за наявними у справі даними належить на праві власності відповідачу [PERSON], суд вважає за необхідне в рахунок погашення заборгованості в сумі 327 495 грн. 60 коп., яка складається з 228 789,09 грн. - заборгованість за кредитом, 28889,10 грн. - по процентам, пеня в сумі 69817,41 грн., за Кредитним договором № 490082288 звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб автомобіль - марка MITSUBISHI PAJERO, держ. номер: [NUMBER], р.в.: 2008, колір: СІРИЙ, кузов № [NUMBER], на користь ПАТ «Альфа-Банк», ЄДОРПОУ 23494714, 01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, МФО 300346, п/р № 37396000000004, шляхом продажу вказаного предмету застави із застосуванням процедури продажу, встановленої ст. 21 Закону України «Про заставу», тобто реалізація заставленого майна через аукціони (публічні торги), вартість якого складає 208 722, 00 грн. (а.с. 108-111). Відповідач [PERSON] будь-яких письмових заперечень суду не подавала, клопотань про витребування доказів нею до суду також не надано, а суд з власної ініціативи під час розгляду цивільної справи витребувати докази не має права. В зв'язку із задоволенням позову підлягає також стягненню з відповідача на користь банку сплачений ним судовий збір у розмірі 2087 грн. 22 коп., відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved