Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось 09.09.2013 року до суду з позовною заявою, де просить виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у [ADDRESS], що є предметом іпотеки за укладеним між сторонами договором іпотеки від 05.06.2007 року. В обґрунтування вимог зазначено, що 06.11.2012 року судом прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. В подальшому на адресу відповідача направлялись вимоги про звільнення приміщення. Посилаючись на положення ст. 40 Закону України «Про іпотеку», ст. 109 ЖК України, позивач просить задовольнити позовні вимоги - виселити осіб із зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав заяву про можливість слухання справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. 06.11.2012 року Богунським районним судом м. Житомира по справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки винесено рішення про часткове задоволення позову: у рахунок погашення заборгованості у розмірі 111711,46 доларів США за кредитним договором від 05.06.2007 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS]. У відповідності до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно ч. 3 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. У відповідності до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано доказів на підтвердження проживання відповідача [PERSON] за адресою по місцю розташування предмета іпотеки. Згідно відомостей Управління державної міграційної служби України в Житомирській області (адресно-довідковий підрозділ) зареєстрованим місцем проживання відповідача є [ADDRESS]. Приймаючи до уваги вищенаведене, вимога про виселення особи, відносно якої є не доведеною обставина щодо фактичного проживання у спірному помешканні, не підлягає до задоволення. Суд також зауважує, що вимога про виселення інших осіб не є конкретизованою, позбавляє можливості визначити належних відповідачів, а тому також відмовляє у її задоволенні.

Outcome: dismissed