Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], про стягнення кредитної заборгованості, в якому просило стягнути з відповідачів солідарно на його користь заборгованість у сумі 22957,15 грн. та пропорційно до задоволених позовних вимог судові витрати. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до договору № 104238-59-13-2 від 21.11.2013 року, позивачем надано споживчий кредит [PERSON] в сумі 20000 грн. на строк до 21.11.2016 року зі сплатою 29 відсотків річних. [PERSON] взяв на себе зобов'язання щомісячно вносити черговий платіж згідно з графіком повернення кредиту та сплачувати нараховані відсотки, які належним чином не виконує. В забезпечення належного виконання умов кредитного договору був укладений договір поруки від 21.11.2013 року, згідно якого [PERSON] виступила поручителем [PERSON] і взяла на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язанню які виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі. Станом на час звернення до суду за кредитним договором утворилась заборгованість, яка становить 22957,15 грн. та підлягає солідарному стягненню з відповідачів у справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідачем [PERSON] до суду було надано заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з його хворобою та перебуванням на лікуванні в продовж тривалого часу, однак клопотань про зупинення розгляду справи відповідно до вимог ст. 202 ЦПК України від нього не надходило. Враховуючи зазначене, та те що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 104238-59-13-2 від 21.11.2013 року, позивачем відповідачу [PERSON] було надано кредит в сумі 20000 грн. на строк до 21.11.2016 року зі сплатою 29 відсотків річних. В якості забезпечення виконання зобов'язань щодо погашення кредиту та інших платежів між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №104239-59-13-5 від 21.11.2013 рок, відповідно до якого поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, як солідарні боржники. На час звернення до суду відповідачами свої зобов'язання за кредитним договором не виконані. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Відповідно до ст. 553 ЦПК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання та порушення ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники та поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлене договором поруки.(ч.ч.1 та 2 ст. 554 ЦПК України) Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідачі не виконали взяті на себе зобов'язання та не сплатили борг за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. З відповідачів солідарно на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 22957,15 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом в сумі 12772 грн., пені за порушення графіку повернення кредиту в сумі 581,9 грн., заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом в сумі 7603,25 грн., штрафу за порушення положень кредитного договору в сумі 2000 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості перевіреним в судовому засіданні. Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved