Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «БРОКБІЗНЕСБАНК» (далі позивач, або ПАТ) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору у сумі 6919,53 грн., стягнення судового збору у сумі 243,60 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.08.2013 року між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», в особі Херсонського регіонального відділення, та [PERSON] було укладено договір №337930700587388 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки. У відповідності до додаткової угоди №1 від 21.08.2013 року про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів до договору №337930700587388 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки від 21.08.2013р., [PERSON] було надано грошові кошти в сумі 4500 грн. 00 коп., шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на строк з 21.08.2013 року по 20.08.2015 року зі сплатою 32,0% річних за користування кредитними коштами на споживчі цілі. У порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, у результаті чого станом на 14.04.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом на загальну суму 6919,53 грн. У звязку з цим, просить позовні вимоги задовольнити в повному обємі. До судового засідання представник позивача не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові, просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, та пояснив, що він працює в Генічеському РВ УМВС України в Херсонській області, який до 2014 року обслуговувався в ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» через рахунки якого йому нараховувалась заробітна плата, частина якої утримувалась банком на погашення кредитної заборгованості, але з 2014 року Генічеський РВ переведено на обслуговування до іншої банківської установи, в звязку з чим ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» припинило самостійно утримувати кошти з його рахунку на погашення заборгованості, а реквізити ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» для погашення боргу по кредиту він не знав і тому перестав здійснювати проплати обовязкових платежів. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини. 21.08.2013 року між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», в особі Херсонського регіонального відділення, та [PERSON] було укладено договір №337930700587388 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки. У відповідності до додаткової угоди №1 від 21.08.2013 року про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів до договору №337930700587388 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки від 21.08.2013р., [PERSON] було надано грошові кошти в сумі 4500 грн. 00 коп., шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на строк з 21.08.2013 року по 20.08.2015 року зі сплатою 32,0% річних за користування кредитними коштами на споживчі цілі. Позичальник зобовязався повернути позивачу суму кредиту, відсотків, винагороди, відповідно до заяви, Умов та правил надання банківських послуг, з якими він був ознайомлений під підпис. Проте, станом на 14.04.2015 року відповідач, згідно наданого банком розрахунку, який суд перевірив та вважає правильним, має заборгованість 6919,53 грн., що складається з наступного: 2983,08 грн. заборгованість за кредитом; 1039,73 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 2000 грн. штраф, згідно п.14 додаткової угоди до кредитного договору, а також: 221,62 грн. сума індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту; 657,39 грн. сума індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим процентам; 4,42 грн. - 3% річних (згідно ст.. 625 ЦК України) за неправомірне користування чужими коштами (заборгованість по кредиту); 13,29 грн. - 3% річних (згідно ст.. 625 ЦК України) за неправомірне користування чужими коштами (заборгованість по несплаченим процентам). Відповідно до п.18 Додаткової угоди №1 про відкриття кредитної лінії, сторони дійшли до згоди, якщо протягом строку користування Кредитною лінією, зазначеною в Додатковій угоді, договір щодо зарплатного проекту з Організацією-работодавцем було розірвано, то строк користування лімітом Кредитної лінії встановлюється з дати встановлення ліміту до дати ініціювання однією зі сторін розірвання такого договору щодо зарплатного проекту. Пунктом 12 угоди передбачено, що у випадку недостатності на рахунку в АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», [PERSON] зобовязаний в термін не пізніше 5 банківських днів з дня зарахування заробітної плати погасити заборгованість, згідно вимог банку. Також, згідно п. 30 зазначеної додаткової угоди №1, [PERSON], як власнику рахунку, банком повідомлено в письмовій формі про особу та місцезнаходження Банку, а також про кредитні умови. Судом встановлено, що списання кредитної заборгованості [PERSON] до лютого 2014 року здійснювалось з його зарплатного рахунку, але починаючи з лютого 2014 року відповідач не отримував зарплату через рахунки в АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» у зв'язку із переведенням Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області на обслуговування до іншої банківської установи з відповідним переведенням своїх працівників на новий зарплатний проект в іншій банківській установі, але при цьому кредитні зобов'язання відповідач повинен був виконувати, згідно укладених з АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» договорів. Тому списувати кредитну заборгованість з зарплатного рахунку [PERSON] АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» не міг за об'єктивних обставин. Позичкові рахунки [PERSON] а АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» не були закриті, з чого слідує, що твердження відповідача про те, що йому не було відомо кому і яким чином потрібно платити не відповідає дійсності, оскільки [PERSON] після лютого 2014 року здійснено два платежі по 1 000,00 грн. кожний, відповідно 05.05.2014 року та 27.05.2014 року, згідно виписки по рахунку №26250618800881, та копій платіжного доручення № 91 від 18.05.2014 року, № 117 від 1\\20.05.2014 року та меморіальних ордерів № 1/1 від 05.05.2014 року, № 1/8 від 28.05.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Оскільки, у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, щомісячних погашень кредиту не здійснював, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом та суду надані докази, що підтверджують існування вказаної заборгованості, тому суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги позивача задоволенні в повному обсязі.

Outcome: approved