Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Публічне акціонерне\~товариство комерційний\~банк «Приватбанк»\~(далі\~-\~ПАТ КБ\~«Приватбанк»)\~звернулося до\~суду з\~позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 33749, 46 грн., а також судові витрати. На обґрунтування вимог ПАТ КБ «Приватбанк» посилається на те, що [PERSON], звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання кредитних послуг, у зв'язку з чим підписав заяву від 14.12.2005 року № б/н, згідно з якою відповідач отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися коштами на умовах, передбачених договором та у межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав банку своєчасно грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором, за відповідачем станом на 18.10.2018 року рахується заборгованість перед банком в розмірі 33749, 46 грн., яка складається з наступного : 21197,07 грн.- заборгованість по відсотках за користування кредитом; 10469,08 грн.- заборгованість за пенею; 500,00 - штраф ( фіксована частина ), 1583,31 грн.- штраф ( процентна складова ). \~ \~ \~ \~В добровільному порядку борг перед банком відповідачем не погашається. \~ \~ \~ \~Посилаючись на наведені обставини зазначені в позовній заяві, позивач просить задовольнити його вимоги . \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 29.11.2018 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 12.12.2018 року. 20.12. 2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач позов не визнав. У своєму відзиві покликається на те, що він визнає ту обставину, що при відкритті карткового рахунку на перерахування заробітної плати дійсно було оформлено заяву на отримання кредиту у виді встановленого кредитного ліміту в розмірі 3000 грн. на платіжну картку «MasterCard» строком дії до грудня 2007 року. При переоформленні нової картки йому було видано нову кредитну картку строком дії до жовтня 2019 року. Зазначає, що із доданого до позову розрахунку взагалі не вбачається періодів і строків погашення, відсутня формула розрахунків, не вказано застосованої Банком процентної ставки при обраховуванні суми заборгованості. Просив відмовити в задоволенні позову. На підставі ухвали суду в даній справі від 21 грудня 2018 року задоволено клопотання представника відповідача та постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження із стадії підготовчого провадження. Разом з тим, задоволено клопотання відповідача та визнано обовязковою явку до суду представника позивача, а також його зобовязано представити суду оригінали документів (письмових доказів), які додані ним до позовної заяви. \~ \~ \~ \~24.01.2019\~року \~на адресу\~суду від\~позивача \~надійшла відповідь\~на відзив\~в якому\~зазначено порядок\~ погашення\~заборгованості та\~нарахування процентів,\~ зазначено\~формулу нарахування\~процентів. Банк зазначив, що доводи відповідача є безпідставними та представив суду виписку про рух коштів по кредитному рахунку [PERSON] Щодо проведеного розрахунку заборгованості позивачем зазначено, що з квітня 2014 року банком були внесені зміни до Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів в частині розрахунку процентів, які затверджені Наказом № СП-2014-6635230 від 02 квітня 2014 року, згідно якого у разі виникнення прострочених зобовязань проценти нараховуються у подвійному розмірі на всю суму заборгованості. Крім того, позивачем зазначено, що нарахування процентів на поточну та прострочену заборгованість у поданому ним розрахунку до квітня 2014 року проводилась за формулою: N x M / 365 x Y = Z, де N поточне тіло кредиту; M процентна ставка, 360/365 кількість днів у році; Y кількість днів за які здійснюється нарахування; Z сума нарахованих процентів. З квітня 2014 року нарахування процентів на поточну заборгованість проводилось за формулою: N x M / 365 x (2 або 1) x Y = Z, де N заборгованість за кредитом (поточне тіло кредиту, нараховані відсотки та санкції (в попередньому місяці); M процентна ставка, 360/365 кількість днів у році; 2 або 1 коефіцієнт процентної ставки (1 застосовується у разі належного виконання зобовязань, 2 підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості); Y кількість днів за які здійснюється нарахування; Z сума нарахованих процентів, а нарахування процентів на прострочену заборгованість здійснювалося за формулою: N x M / 365 x 2 x Y = Z, де N заборгованість за кредитом (прострочене тіло кредиту, виставлені до сплати та не погашені проценти та санкції станом на перше число попереднього місяця); M процентна ставка, 360/365 кількість днів у році; 2 коефіцієнт підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості; Y кількість днів за які здійснюється нарахування; Z сума нарахованих процентів. У разі зміни процентної ставки розрахунок процентів на заборгованість, що виникла до зміни нараховувалась за діючою процентною ставкою на момент використання цих коштів, якщо частина боргу використана уже після зміни процентної ставки, розрахунок процентів на цю частину заборгованості здійснюється за новою процентною ставкою. Окрім того, зазначив, що відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 14 лютого 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її розгляд по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 33749, 46 грн., а також судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав повністю, просить суд розгляд справи проводити у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, суду пояснила, що її чоловік отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк» кілька платіжних карток та ствердила, що він використовував кредитні кошти та визнала факт їх використання у незначних сумах, разом з тим зазначила, що сплата боргу за нарахованими банком у позовних вимогах процентами для них є непосильною. Представник відповідача\~[PERSON]\~в судових\~засіданнях позовні\~вимоги заперечив\~частково,\~визнав факт\~використання відповідачем\~кредитних коштів,\~однак не\~погодився із\~принципом нарахування\~та сумою\~нарахованих банком\~процентів та\~ пені за вказаним у заяві розрахунком. Суд, заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають\~задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до статтей\~12,\~13 ЦПК України,\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав\~та обовязків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею\~вимог\~і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем за ухвалою суду про витребування доказів подано до суду оригінал «Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку» від 14 грудня 2005 року (далі [PERSON]), який був підписаний відповідачем [PERSON] і даний факт його представниками не заперечувався. У відповідності до змісту [PERSON], відповідач [PERSON] виявив бажання оформити на своє імя платіжну картку «Кредитка «Універсальна»». [PERSON], відповідач погодився з тим, що ця [PERSON] разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також те, що ознайомився і згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Разом з тим взяв на себе обовязок виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку. Згідно ст. ст.\~207,\~1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі і вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах де відображена воля сторін. При укладенні Договору сторони керувались ч. 1\~ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати своєї умови договору. Судом встановлено, що відповідно до договору № б/н від 14.12.2005 року [PERSON] отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном їх повернення, що відповідає строку дії картки.. При цьому, за відомостями викладеними у позовній заяві, розмір відсотків за користування кредитом було погоджено з відповідачем при укладенні договору, і він становив 3% в місяць з розрахунку 360 днів в році. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач дав згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, а також надав Банку право в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання кредитного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4. Умов та Правил надання послуг. Аналогічна інформація щодо розміру кредитного ліміту була зафіксована у Памятці клієнта, яка була надана [PERSON] при укладенні кредитного договору. При цьому суд звертає увагу, що згідно вказаної довідки строк дії кредитної картки (картрахунок 5457 0829 0433 3684) визначений до березня 2015 року, в той же час відповідачем подано суду для огляду в судовому засіданні оригінал кредитної картки № 5168 7555 1935 2286 , строк дії якої було визначено до жовтня 2019 року. Разом з тим як позивачем, так і відповідачем, не заперечувався факт отримання [PERSON] у ПАТ КБ «Приватбанк» кількох карток для користування кредитними коштами та отримання пенсії. Щодо зміни кредитного ліміту, банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4. умов та правил надання банківських послуг , де зазначено , що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в односторонньому\~порядку без\~попереднього повідомлення\~клієнта в будь який момент змінити ( зменшити або збільшити ) кредитний ліміт . Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом , відсотками за його використання за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах , передбачених договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання по поверненню кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту ), оплати винагороди банку . Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7. Умов та правил надання банківських послуг . Згідно п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів , позичальник зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. \~ \~ \~ \~Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «ТарифамиБанку» які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». [PERSON] кредитний договір відповідач у відповідності до п.2.1.1.12.9 Умов та Правил надання банківських послуг доручила банку списувати з будь-якого рахунку, відкритого в банку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобовязань. Згідно п. 2.1.1.3.5 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта, в межах, встановлених цими договорами (договірне списання) в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за кредитним договором від 14 грудня 2005 року перед відповідачем [PERSON] виконав у повному обсязі, надавши йому у користування кредитні кошти. [PERSON] в свою чергу користувався наданими кредитними коштами, частково сплачував заборгованість особисто, а частково погашення заборгованості здійснювалась банком автоматично шляхом списання грошових коштів з інших відкритих у ПАТ КБ «ПриватБанк» рахунків. \~ \~ \~ \~У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором, за відповідачем станом на 18.10.2018 року рахується заборгованість перед банком в розмірі 33749,46 грн., яка складається з наступного : 21197,07 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 10469,08 грн.- заборгованість за пенею; 500,00 - штраф ( фіксована частина ), 1583,31 грн.- штраф ( процентна складова ). \~ \~ \~ \~В добровільному порядку борг перед банком відповідачем не погашається. \~ \~ \~ \~Правовідносини які склалися між сторонами регулюються\~ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами\~ст. 536 ЦК України.\~ Згідно умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов'язання сплачувати відсотки за користування кредитом та проводити погашення кредиту . Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав в повні мірі. Відповідно до ст. ст.\~1050,\~1054 ЦК України\~наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника вимагати повернення всієї суми кредиту. \~ \~ \~ \~Відповідач зобов'язався відповідно до п. 2.1.1.5.5 «Умовами та правилами надання банківських послуг» погасити заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Натомість позичальник\~свої зобов'язання\~не виконував\~належним чином,\~допускаючи їх\~періодичне прострочення,\~ в\~результаті чого\~станом на 18.10.2018 року рахується заборгованість перед банком в розмірі 21197,07 грн., яка складається з заборгованості по відсотках за користування кредитом, яку суд вважає обґрунтованою та доведеною обсягом наданих доказів, у тому числі наданим позивачем розрахунком заборгованості, з яким суд погоджується, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами підлягають задоволенню. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд керується наступним. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.25 кредитного договору, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Поряд з тим, згідно з пунктами 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідно до п.2.1.6.14 Умов та правил, у разі виникнення прострочених зобов'язань, клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів або штраф, розмір якого встановлений в тарифах. Оскільки сторони при укладенні договору погодили, що у першу чергу нараховується пеня, а вже потім штрафи (зокрема, його процентна складова на момент звернення позивача до суду), тому суд приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу в розмірі 500 грн. - фіксована частина, 1583,31 грн. - процентна складова, оскільки одночасне їх нарахування з пенею та стягнення за своєю суттю є подвійною відповідальністю та суперечить положенням Конституції та п.2.1.6.14 Умов та правил. Щодо заявленого позивачем розміру пені, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.3\~ст.509 ЦК України, зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. З урахуванням\~ст.23 ЦПК України\~щодо загальних засад та завдань цивільного судочинства та ч.4\~ст.12 ЦПК України\~відносно обов'язку суду сприяти сторонам в здійсненні їхніх прав, застосовуючи положення ч.3\~ст.551 ЦК України\~суд вправі зменшити розмір неустойки (пені) як цивільно-правової відповідальності боржника за умови, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, на чому також акцентує увагу Верховний Суд України в постанові від 03.09.2014 року у справі №6-100цс14. В розумінні ч.3\~ст.551 ЦК України\~істотними обставинами можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Згідно п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч.2\~ст.625 ЦК України\~та мають іншу правову природу. В ході судового розгляду встановлено, що тіло кредиту відповідачем сплачено. Враховуючи розмір основного збитку, отримуваний відповідачем незначний розмір доходу та тривале перебування на лікуванні, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин положення ч.3\~ст.551 ЦК України\~та зменшити розмір пені до 2000 грн., що кореспондується з позицією Верховного Суду України, викладеною в постановах від 04.11.2015 року у справі № 6-1120цс15, від 03.09.2014 року у справі № 6-100цс14. Аналізуючи викладене, оцінюючи наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення із [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №б/н від 14.12.2005 року станом на 18.10.2018 року в загальному розмірі: 23197 грн. 07 коп., яка складається з наступного: 21197,07 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, пеня - 2000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 1762 грн.

Outcome: partial