Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором в розмірі 4682 гривні 13 копійок. На обгрунтування своїх вимог представник позивача вказав, що 29.10.2015 року між АТ «Укрексімбанк» та [PERSON] був укладений договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії №8212751500ГМ/2015-10, за яким банк відкрив клієнту кредитну лінію з лімітом не більше 2000 грн., для проведення операцій із застосуванням картки, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених договором. Дія кредитної лінії припиняється 28.09.2018 року. У цей же термін позичальник зобов`язаний погасити кредитору усю існуючу заборгованість за кредитом та процентами за користування кредитом. За користування кредитом позичальник зобов`язаний щомісячно сплачувати кредитору проценти, нараховані за процентною ставкою 40% річних. Станом на 13.09.2019 року загальна сума заборгованості клієнта перед банком складає 4682 гривні 13 копійок, з яких прострочена заборгованість за основним боргом - 1991 гривня 35 копійок, прострочена заборгованість за процентами - 1859 гривень 74 копійки, пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом - 711 гривень 98 копійок, пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами - 119 гривень 06 копійок. Банк надсилав відповідачу претензію від 04.10.2018 року та 20.12.2018 року про погашення заборгованості, однак погашення не відбулось. Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позову, в заяві зазначив, що проти постановлення заочного рішення у справі не заперечує.. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка, яка міститься в матеріалах справи. Відзив до суду надано не було. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 29.10.2015 року між АТ «Укрексімбанк» та [PERSON] був укладений договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії №8212751500ГМ/2015-10, за яким банк відкрив клієнту кредитну лінію з лімітом не більше 2000 грн., для проведення операцій із застосуванням картки, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених договором. Дія кредитної лінії припиняється 28.09.2018 року. У цей же термін позичальник зобов`язаний погасити кредитору усю існуючу заборгованість за кредитом та процентами за користування кредитом. За користування кредитом позичальник зобов`язаний щомісячно сплачувати кредитору проценти, нараховані за процентною ставкою 40% річних. Банк свої зобов`язання перед кредитором виконав, однак у відповідача утворилась заборгованість за кредитом та процентами за користування кредитом, яка відповідно до розрахунку, наданого позивачем станом на 13.09.2019 року загальна сума заборгованості клієнта перед банком складає 4682 гривні 13 копійок, з яких прострочена заборгованість за основним боргом - 1991 гривня 35 копійок, прострочена заборгованість за процентами - 1859 гривень 74 копійки, пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом - 711 гривень 98 копійок, пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами - 119 гривень 06 копійок. Банк надсилав відповідачу претензію від 04.10.2018 року та 20.12.2018 року про погашення заборгованості, однак погашення не відбулось. В силу ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved