Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі банк) звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 22 605,15 грн., посилаючись на те, що 12 жовтня 2009 року [PERSON] стала клієнтом банку ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та правилами надання банківських послуг підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, згідно якої отримала платіжну карту. Відповідач підписом у заяві підтвердила свою згоду на те, що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею та банком договір. Згідно з п. 6.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязався погасити заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 6.6. Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно з п. 6.7. Умов та правил надання банківських послуг. Згідно з п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконала тим, що станом на 31 березня 2016 року має заборгованість на загальну суму 16 703,60 грн., яка складається із: 1 582,25 грн. кредиту; 11 187,85 грн. процентів за користування кредитом; 2 900 грн. пені та комісії; 250,00 грн. - штрафу (фіксована частина); 783,51 грн. - штрафу (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 16 703,60 грн. та судові витрати, повязані з оплатою судового збору у сумі 1 378,00 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомив суд про розгляд справи за його відсутності та те, що він позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на пропуск позивачем строку позовної давності. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14 визначена правова позиція, згідно якої правила користування платіжною карткою є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності ( ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України). Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Із матеріалів справи видно, що відповідачу видана одна кредитна картка із строком дії до листопада 2011 року (а.с.35,82). Перебіг строку позовної давності починається з 01 грудня 2011 року. Із розрахунку заборгованості видно, що після закінчення строку дії кредитної картки відповідач вносила платежі в рахунок погашення кредиту, останній платіж нею здійснено 04 жовтня 2013, що свідчить про визнання боргу та переривання строку позовної давності. Строк позовної давності необхідно обчислювати з наступного дня після внесення останнього платежу в рахунок погашення кредиту, а саме з 05 жовтня 2013 року. Позивач звернувся з позовом до суду 19 травня 2016 року, тобто в межах строку позовної давності. За таких обставин заява відповідача про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню. Із заяви відповідача видно, що 20 грудня 2007 року між нею та банком був укладений кредитний договір № б/н про одержання кредиту у розмірі 6 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.7-15). Умови та правила надання банківських послуг не підписані відповідачем, відсутня дата їх складання, про те в заяві відповідача від 20 грудня 2007 року зазначено, що вона ознайомилась з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку та погодилась з тим, що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с.7 на звороті). Згідно розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 31 березня 2016 року складає 16 703,60 грн., в тому числі: 1 582,25 грн. - кредит, 11 187,85 грн. - проценти за користування кредитом, 2 900 грн. пеня та комісія, 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 783,51 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.4-6). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з п. 6.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 6.6. Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно з п. 6.7. Умов та правил надання банківських послуг власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Згідно з п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Згідно з п. 5.5. Умов та правил надання банківських послуг за користування кредитом та Овердрафтом банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік. Згідно з п. 5.7. Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх грошових та інших зобовязань за цим договором. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Суд вважає, що відповідач неналежно виконувала свої зобовязання за кредитним договором тим, що в передбачені строки та розмірі не вносила визначену суму коштів на кредитну картку в рахунок погашення кредиту, внаслідок чого у неї виникла заборгованість, яка складається із: кредиту у сумі 1 582,25 грн., процентів за користування кредитом у сумі 11 187,85 грн. Що стосується виникнення заборгованості за несвоєчасність виконання зобовязань за договором (пеня) у сумі 2 900,00 грн., що є видом неустойки, то суд вважає, що вона підлягає зменшенню на підставі ч. 2 ст. 616 ЦК України. Згідно з ч. 2 ст. 616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданим порушенням зобовязання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно правового висновку Верховного Суду України у справі про стягнення заборгованості за договором позики від 04 вересня 2014 року ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Із матеріалів справи видно, що кредитний договір укладався сторонами 20 грудня 2007 року, відповідач після отримання кредиту у сумі 6 000 грн. зобовязання за кредитним договором не виконала, останній платіж внесла 04 жовтня 2013 року. Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача кредитної заборгованості лише 19 травня 2016 року, чим сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобовязання та не вжив заходів до їх зменшення шляхом звернення з позовом до суду після припинення внесення відповідачем щомісячних платежів в рахунок погашення кредиту. В розрахунку позивач зазначив, що розмір основної заборгованості відповідача становить 1 582,25 грн., а розмір пені 2 900 грн., що значно перевищує розмір основної заборгованості та є підставою для зменшення розміру неустойки до розміру заборгованості за основним зобовязанням до 1 582,25 грн. Згідно з ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню штраф (процентна складова) у розмірі 717,62 грн. (1 582,25 + 11 187,85 грн. + 1 582,25 грн. = 14 352,35 грн. х 5% = 717,62 грн.) та фіксована частина штрафу у сумі 250,00 грн. за порушення позичальником строків платежів більш ніж на 120 днів відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідача становить 15 319,97 грн. (1 582,25 грн. + 11 187,85 грн. + 1 582,25 грн. + 250 грн. + 717,62 грн. = 15 319,97 грн.), яка складається із: кредиту у сумі 1 582,25 грн., процентів за користування кредитом у сумі 11 187,85 грн., пені та комісії у сумі 1 582,25 грн., штрафу (процентна складова) у сумі 717,62 грн., штрафу (фіксована частина) у сумі 250,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно із ст. 1 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, поданою юридичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, повязані з оплатою судового збору у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, що становить 1 378,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial