Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» звернулось до суду з позовом, в обґрунтування якого посилались на те, що 06.05.2011 року між банком та відповідачкою було укладено кредитний договір №ВLаЖГА00032663, відповідно до якого позичальнику було надано кредит в сумі 5000 грн., зі сплатою 15% річних та строком повернення до 06.05.2014 року. В порушення взятих на себе зобовязань позичальник не виконував умови кредитного договору належним чином та станом на 15.08.2015 року має заборгованість в розмірі 19849 грн. 55 коп., з яких: прострочена сума кредиту 2720 грн. 56 коп., прострочені проценти за користування кредитом 692 грн. 50 коп., прострочена комісія 1105 грн. 79 коп., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 15330 грн. 70 коп. В звязку з цим, позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в зазначеному розмірі та судові витрати по справі. В наданому клопотанні представник позивача просив провести розгляд справи без його участі, зазначивши про підтримання позову в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково, не заперечувала проти розміру заборгованості. Але просила відмовити в задоволенні позову в частині стягнення пені, посилаючись на те, що розмір останньої значно перевищує розмір основної заборгованості, остання виникла в звязку зі збігом тяжких сімейних обставин (хворобу дитини та батька). Також просила застосувати строки позовної давності до позовних вимог щодо стягнення пені. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 06.05.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №ВLаЖГА00032663, відповідно до якого останній було надано кредит в сумі 5000 грн., зі сплатою 15% річних за користування кредитом та строком його повернення до 06.05.2014 року. Згідно наданого банком розрахунку вбачається, що в порушення взятих на себе зобовязань позичальник не виконував умови кредитного договору належним чином та станом на 15.08.2015 року має заборгованість в розмірі 19849 грн. 55 коп., з яких: прострочена сума кредиту 2720 грн. 56 коп., прострочені проценти за користування кредитом 692 грн. 50 коп., прострочена комісія 1105 грн. 79 коп., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 15330 грн. 70 коп. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З урахуванням зазначених вище обставин, положень ЦК України та умов укладеного між сторонами кредитного договору, а також часткового визнання позову відповідачкою, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку в частині стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором від 06.05.2011 року в сумі 4518 грн. 85 коп., з яких: прострочена сума кредиту 2720 грн. 56 коп., прострочені проценти за користування кредитом 692 грн. 50 коп., прострочена комісія 1105 грн. 79 коп., є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В частині заявлених позовних вимог про стягнення пені, суд враховує наступне. Відповідно до умов п.4.3 укладеного між сторонами кредитного договору передбачено право банку у разі прострочення сплати або сплати не повному обсязі чергового платежу вимагати від позичальника сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних зобовязань, строк виконання яких настав, починаючи з наступного дня від дати порушення. Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до позовних вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність у один рік. З наданого до позовної заяви розрахунку вбачається, що заявлена позивачем до стягнення пеня в розмірі 15330 грн. 70 коп. розрахована позивачем за період з 07.12.2012 року по 15.08.2015 року, тобто поза межами строку позовної давності. Крім того, строк остаточного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором був визначений до 06.05.2014 року. З позовною заявою до суду банк звернувся згідно штемпелю на поштовому конверті 21.08.2015 року. Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги про стягнення пені заявлені банком з пропуском встановленого законом річного строку, доказів щодо поважності причин пропуску останнього позивачем надано не було та клопотань про поновлення пропущеного строку не заявлялось, а також враховуючи заяву відповідачки в порядку ч.3 ст.267 ЦК України про застосування строків позовної давності, в задоволенні позовних вимог банку про стягнення пені в сумі 15330 грн. 70 коп. слід відмовити на підставі ч.4 ст.267 ЦК України. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial