Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що відповідно до умов договору від 6 липня 2012 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник порушив умови договору, у звязку з чим станом на 31 грудня 2015 року заборгованість за кредитним договором становить 11606 грн. 46 коп., а саме: 3841 грн. 32 коп. заборгованість за кредитом; 5436 грн. 26 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 1300 грн. 00 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 528 грн. 88 коп. штраф (процентна складова), яку позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір, сплачений ним під час подання позовної заяви. В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.39). Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.46), причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. В порядку ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 6 липня 2012 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (Банк) та [PERSON] (Позичальник) було укладено договір, згідно з умовами якого [PERSON] отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 2,5 % на місяць на залишок заборгованості щомісяця. Також умовами кредитування було передбачено комісію за зняття готівки. Відповідно до умов договору погашення кредиту мало відбуватися щомісячними платежами до 25 числа кожного місяця в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості (а.с.6-7). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Уклавши із публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, [PERSON] порушив договірні зобов`язання, що призвело до виникненя заборгованості, яка згідно з розрахунком позивача станом на 31 грудня 2015 року становить 10577 грн. 58 коп.: 3841 грн. 32 коп. заборгованість за кредитом; 5436 грн. 26 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 1300 грн. 00 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом (а.с. 4-5). Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.\~\~Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Умовами договору передбачено відповідальність за невиконання зобовязання. Так п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, які є невідємною частиною кредитного договору передбачено, що при порушені Клієнтом строків платежу за будь-яким грошовим зобовязанням, передбачених Договором більше ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії (а.с.9-32). Згідно з розрахунком позивача штраф складає: 500 грн. фіксована складова та 528 грн. 88 коп. процентна складова. Доказів сплати заборгованості на день ухвалення рішення сторонами суду не надано. У звязку з чим суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитними коштами, комісією та штрафів законними та обґрунтованими. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що позов задоволено, а тому згідно з ч.1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем (а.с.1), підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного та

Outcome: approved