Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з позовною заявою, зазначивши, що відповідно до укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] кредитного договору № б/н від 05.08.2011 року, отримала кредит у розмірі 5500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. В порушення умов Договору станом на 25.12.2017 року відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.08.2011 року у загальному розмірі 13423,77 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та судовий збір. Відповідно\~\~до\~\~позовної\~\~заяви позивач просить розглянути справу без\~\~присутності представника позивача.\~\~ Відповідач [PERSON] до\~\~суду\~надала заяву в якій просить розглядати справи за її відсутності, а також просить зменшити суму боргу. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як встановлено судом, відповідно до укладеного договору № б/н від 05.08.2011 року, [PERSON] отримала кредит в розмірі 5500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобов'язання виконав, надавши відповідачу кредит. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Пунктом 2.1.1.7.6.Умов та Правил надання банківських послуг обумовлено, що у випадку порушення строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань, встановлених Договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Відповідно до\~\~п.2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, після отримання\~\~ Банком\~\~від клієнта\~\~необхідних документів, а також заяви, [PERSON]\~\~проводе перевірку\~\~наданих документів\~\~та приймає рішення\~\~ про можливість\~\~ встановлення кредитного\~\~\~\~ліміту\~\~ на кредитну картку. Клієнт дає\~\~ свою згоду\~\~ на\~\~те, що\~\~кредитний ліміт\~\~встановлюється\~\~за рішенням\~\~Банку, а клієнт\~\~надає\~\~право Банку\~\~у будь який\~\~час змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.\~\~ Відповідно до\~\~п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, підписання\~\~договору\~\~є\~\~прямою\~\~та безумовною\~\~згодою\~\~клієнта\~\~відносно\~\~прийняття\~\~будь якого\~\~ розміру Кредитного ліміту,\~\~встановленого\~\~Банком. Договір між сторонами був укладений відповідно до вимог ст. 634 ЦК України. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом та відсотками, а також інших витрат відповідно до умов Договору. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно частини 1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Судом встановлено факт невиконання належним чином відповідачем зобов'язань по поверненню кредитних коштів позивачу. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за укладеним договором, відповідач [PERSON] станом на 25.12.2017 року, має заборгованість в розмірі 13423,77 грн., яка складається з наступного: 7235,89 грн.\~заборгованість за кредитом; 5193,89 грн. - нараховано пені, 500 грн. штраф (фіксована частина), 615, 42 грн. штраф (процентна складова), заборгованість по відсотками за користування кредитом; (а.с. 5-7\~розрахунок). Разом з тим, цивільно-правова відповідальність\~це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). У статті 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Ураховуючи викладене, судом встановлено, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення не можливе, такі обставини свідчать про недотримання положень, закріплених у Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, тому вимоги в частині стягнення з відповідача сум штрафів задоволенню не підлягають. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 6 лютого 2018 року справі № 1521/5041/12-ц, яка відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується судом. Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, стягнувши з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 05.08.2011 р. в розмірі 12429,78 грн. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 1762,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с.1), тому оскільки позов підлягає задоволенню частково, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в розмірі 1631,53 грн., стягнувши їх з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial