Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 07.04.2006 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №MRA0AU00760106, на підставі якого відповідач отримав кредит в сумі 39082,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на термін до 04.04.2013 року. У порушення ст.ст.526,527,530 ЦК України та умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачка [PERSON] станом на 10.12.2014р. має заборгованість в загальній сумі 11609,38 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 157,14 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 1252,55 грн., заборгованості по комісії за користуванням кредитом 2814,12 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 7385,57 грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 3230,60 грн., яка була задоволена рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.09.2011 року. В забезпечення виконання зобов'язання за договором №№MRA0AU00760106 та [PERSON] було укладено договір поруки. Позивач просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку на його користь заборгованість по кредиту в загальному розмірі 8378,78 грн. та судовий збір. У судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк», яка діє на підставі довіреності, надала заяву, у котрій просила справу розглянути у її відсутність, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги не визнала у повному обсязі та додатково зазначила, що вона погашала заборгованість кожного місяця упродовж 3 років. У 2009 році банк не повідомив її та підняв відсоток за погашення кредиту, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 3230 грн., яку вона уплатила. Крім того, відповідачка відкрила рахунок на отримання заробітної плати, та відповідачем проводилось списання заборгованості за кредитним договором. У подальшому у погашення заборгованості відповідачем було реалізовано транспортний засіб, що належав їй на праві приватної власності. Вважає, що на теперішній час вона не має заборгованості перед позивачем. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні присутній не був з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідача чи про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 07.04.2006р. між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений Кредитний договір №MRA0AU00760106, на підставі якого відповідачка отримала кредит в сумі 39082,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на термін до 04.04.2013 року (а.с.15-16). З метою забезпечення виконання договору кредиту 07.04.2006 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір поруки №MRA0AU00760106/1, за умовами якого останній поручився перед банком за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі (а.с.19). Зобов'язання відповідачі по кредитному договору та договору поруки не виконали. Станом на 10.12.2014 року утворилася заборгованість в загальній сумі 11609,38 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 157,14 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 1252,55 грн., заборгованості по комісії за користуванням кредитом 2814,12 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 7385,57 грн. (а.с.5-8). Від цієї суми заборгованості слід відрахувати суму у розмірі 3230,60 грн., яка була стягнута рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.09.2011 року з відповідачів на користь позивача, таким чином різниця становить 8378,78 грн. (а.с.9-10). На запит суду представником позивача було надано розрахунок заборгованості за кредитним договором №MRA0AU00760106 від 07.04.2006 року станом на 10.12.2014 року, відповідно до якого 8 378,57 грн. заборгованості складаються з: заборгованості за кредитом 157,14 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 967,36 грн., заборгованості по комісії за користуванням кредитом 2 188,76 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 5 065,52 грн. Згідно зі ст. 554 ЦК України боржник і його поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. На підставі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1. ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно з ч.1. ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, відповідно до ст. 1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суди позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Через невиконання відповідачами умов договору кредиту та договору поруки банком було направлено на адресу відповідачів листи-повідомлення від 06.02.2015р. про погашення заборгованості (а.с.11-12). Однак відповідачі на письмові звернення банку до теперішнього часу відповідним чином не відреагували та суму заборгованості не сплатили, тим самим порушили права позивача за захистом якого він звернувся до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 546, ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання, згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України. Згідно із наданим позивачем розрахунком у даному конкретному випадку розмір пені за прострочення виконання відповідачами зобов'язання щодо повернення грошових коштів за кредитним договором складає 5 065,52 грн. При цьому ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено право суду своїм рішенням зменшити розмір неустойки у разі, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема ступінь виконання боржником його зобов'язань; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання. У даному конкретному випадку розмір пені - 5 065,52 грн. - значно перевищує суму заборгованості відповідача за кредитом - 157,14 грн., відсотками - 967,36 грн. та комісією - 2 188,76 грн. У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували виникнення негативних наслідків для позивача через прострочення виконання відповідачем зобов'язання, крім того, згідно із п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими є умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад 50 відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором. З огляду на викладені положення діючого законодавства, суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру пені за несвоєчасне виконання відповідачами зобов'язань за договором до 2 500,00 грн. Враховуючи порушення відповідачами умов договору кредиту, договору поруки та взятих на себе зобов'язань, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з них заборгованості за кредитом в сумі 5878,78 грн. Зважаючи на те, що позов підлягає частковому задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача сплачені ним судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial