Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 04 липня 2011 року у розмірі 14557 грн. 32 коп. та понесених судових витрат. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору відповідач отримала від позивача кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дїї картки. Станом на 30 вересня 2017 року відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, у результаті чого виникла заборгованість у розмірі 14557 грн. 32 коп., з яких: 2998 грн. 77 коп. - заборгованість за кредитом, 10389 грн. 15 коп. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, 500 грн. 00 коп. - фіксована частина штрафу та 669 грн. 40 коп. - процентна складова штрафу за порушення грошового зобов'язання. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 лютого 2018 року відкрито провадження у даній справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду від 11.05.2018 року судовий розгляд даної справи відкладено на 24.05.2018 р., відповідача про час та місце розгляду справи повідомлено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідач відзиву на позовну заяву у встановлені судом строки не надала, заяв та клопотань до матеріалів справи до початку розгляду від відповідача не надходило. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Судом встановлено, що ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] 04.07.2011 року уклали кредитний договір № б/н, відповідно до якого останній було надано кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між сторонами договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві ( а.с.6). Відповідно до п.2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг», - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором ( а.с.8-31). Відповідач свої зобов'язання за умовами кредитного договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 30 вересня 2017 року становить 14557 грн. 32 коп., з яких: 2998 грн. 77 коп. - заборгованість за кредитом, 10389 грн. 15 коп. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, 500 грн. 00 коп. - фіксована частина штрафу та 669 грн. 40 коп. - процентна складова штрафу за порушення грошового зобов'язання ( а.с. 4-5). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання та не сплатив борг за кредитним договором, а тому прийшов до висновку про наявність правових підстав щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 14557 грн. 32 коп. Відповідно до положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1600 гривень 00 копійок. Враховуючи вищевикладене позовні вимоги підлягають до задоволення з мотивів та доводів викладених вище. На підставі викладеного,

Outcome: approved