Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], у якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 27 січня 2011 року у розмірі 13712,55 гривень, посилаючись на неможливість вирішення вказаного спору в позасудовому порядку. В судове засідання представник позивача не зявився, однак надав до суду заяву у якій підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, хоч про час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів справи. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 січня 2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем було укладено договір відповідно до якого, Банк надав йому кредит у розмірі 7100 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а відповідач прийняв на себе зобовязання сплачувати відсотки у розмірі 30% річних за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту до повного погашення заборгованості за кредитом. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» в повному обсязі виконало свої зобовязання за кредитним договором, надавши відповідачу 7100 гривень. Відповідач [PERSON] належним чином свої зобовязання за кредитним договором не виконує, в результаті чого, виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 6746,57 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 4836,81 гривень, заборгованості з комісії за користування кредитом у розмірі 1000 гривень, штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 гривень, штрафу (процентна складова) у розмірі 629,17 гривень. Таким чином, станом на 30 листопада 2014 року відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмірі 13712,55 гривень, у звязку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525 та 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі викладеного,

Outcome: approved