Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Донецькобленерго» в особі Відокремленого підрозділу «Макіївський об'єднаний район електричних мереж» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за не обліковану електроенергію в розмірі 10 015,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі норм Цивільного кодексу України, Закону України «Про електроенергетику» від 16.10.1997р. №575/97-ВР, Житлового кодексу Української РСР, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. №1875-IV, Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357 (далі - ПКЕЕН), Правил улаштування електроустановок (далі - ПУЕ) та іншими нормативно-правовими актами і технічними документами, позивач повинен вносити плату за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Згідно копії особового рахунку [NUMBER] відповідач має заборгованість за не обліковану електроенергію у розмірі 10 015,00 грн., яка виникла на підставі акту про порушення ПКЕЕН від 13.02.2013р. у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS], яким виявлено самовільне підключення струмоприймача до електричної мережі енергопостачальник з порушенням схеми обліку після припинення енергопостачання. Помешкання споживача живиться поза приладом обліку, накид на лінію електропередачі на внутрішньому проводку. Таким чином, електрична енергія споживалась, лічильником не враховувалась та не сплачувалась. Тому просить позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнала, вказавши на те, що вона придбала будинок у колишнього власника, дійсно зареєстрована у даному будинку, але там не проживає. Пояснила, що вона дійсно була присутня при перевірці, але про те, хто здійснив накид на лінію електропередачі їй не відомо, вважає, що в тому її вини не має. Просила відмовити у позові. Вислухавши в судовому засіданні сторін, дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов належить задоволенню. Судом встановлено, що відповідач - [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відміткою у паспорті та домовою книгою. Згідно копії особового рахунку [NUMBER], відкритого на [PERSON], за даним будинком рахується заборгованість в сумі 21 345,00 грн. за актом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р. № 1357, регулюються відносини між громадянами та енергопостачальниками. Ці правила обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Згідно із п. 53. ПКЕЕН у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Відповідно до вимог п. 53 ПКЕЕН було складено акт про порушення ПКЕЕН від 13.02.2013р. у присутності [PERSON] (а.с. 6, 7), яким виявлено самовільне підключення струмоприймача до електричної мережі енергопостачальник з порушенням схеми обліку після припинення енергопостачання. Помешкання споживача живиться поза приладом обліку, накид на лінію електропередачі на внутрішньому проводку. Таким чином, електрична енергія споживалась, лічильником не враховувалась та не сплачувалась. До акту додаються фотоматеріали, з яких видно накид на лінію. Від підпису в акті [PERSON] відмовилася. На підставі даного акту 12.04.2013р. відповідачу нарахована заборгованість за невраховану електроенергію в сумі 10 015,00 грн. (а.с. 9). Суд не приймає позицію відповідача на те, що вона не повинна відповідати за даним позовом, виходячи з того, що вона не є винною у порушенні ПКЕЕН. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 14.03.1996р., виданого КСП «Грузской», [PERSON] та його сину - [PERSON] на праві спільної часткової власності (по ?) належав даний будинок. Відповідач зареєстрована у будинку з 04.08.2005р. в судовому засіданні вона пояснила, що будинок вона придбавала у [PERSON], який на даний час помер, але документи на себе вона не оформлювала. На підтвердження цього надала копію свідоцтва про смерть та оригінал свідоцтва про право власності. Отже, як свідчать матеріали справи, даний будинок належить іншій особі, а не відповідачу. Проте вона у будинку зареєстрована, тобто є його наймачем. Була присутня під час перевірки, що не заперечувалося нею під час розгляду справи. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004р. № 1875-IV комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні, зокрема, електропостачанням, у порядку, встановленому законодавством. Споживачем є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Згідно із п. 7. Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» від 16.10.1997р. № 575/97-ВР, встановлений обов'язок споживача енергії, зокрема, щодо дотримання умов договору з енергопостачальником. Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р. № 1357, регулюються відносини між громадянами та енергопостачальниками. Ці правила обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Згідно із п. 42 Правил споживач електричної енергії зобов'язаний, зокрема, оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. З відповідача належить до стягнення судовий збір в сумі 229,40 грн. на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України (з урахуванням того, що при поданні заяви про видання судового наказу сплачено 114,70 грн.)

Outcome: approved