Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Дельта Банк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 24.10.2007 року між ТзОВ « Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 36\\ФКВ-07, згідно якого банк надав позичальнику [PERSON] кредитні кошти у сумі 40 000 дол. США у порядку та на умовах, визначених договором, а останній взяв на себе зобовязання з повернення отриманого кредиту, відсотків за його користування шляхом перерахування на рахунок банку необхідного платежу згідно з графіком погашення кредиту, з кінцевим терміном повернення кредиту 20.10.2022 року. В подальшому відповідно до ст.ст. 512-519 ЦК України , ст.ст.92,95 Закону України «Про банки та банківську діяльність» , постанови правління НБУ №369 « Про затвердження Положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства», 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «ДельтаБанку» , та відповідно до вказаного договору АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору № 364\\ФКВ-07 від 24.10.2007 року. Однак в порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 30.07.2015 року допустив заборгованість на суму 881\~832.32 гривні. Просить стягнути з відповідача [PERSON] користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 881\~832.32 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився , так як згідно до поданої письмової заяви просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, так як 14 квітня 2009 року помер, що стверджується даними його свідоцтва про смерть(а.с.57). На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України , у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 24 жовтня 2007 року між ТзОВ « Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 364\\ФКВ-07, згідно якого банк надав позичальнику [PERSON] кредитні кошти у сумі 40 000 дол. США у порядку та на умовах, визначених договором, а останній взяв на себе зобовязання з повернення отриманого кредиту, відсотків за його користування шляхом перерахування на рахунок банку необхідного платежу згідно з графіком погашення кредиту, з кінцевим терміном повернення кредиту 20.10.2022 року . В подальшому 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанку» на користь ПАТ «ДельтаБанку» , та відповідно до вказаного договору ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору № 364\\ФКВ-07 від 24.10.2007 року . Згідно до ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. А згідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Як встановлено в судовому засіданні в порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] зобовязання за вказаним договором виконав не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 30.07.2015 року допустив заборгованість на суму 881 832.32 гривень, з яких 819 238.20 гривень сума основної заборгованості, 60 048.69 гривень заборгованість по відсоткам та 2\~545.51 гривень сума комісій, передбачених кредитним договором. Згідно ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Також встановлено, що відповідач [PERSON] 13.04.2009 року помер, що стверджується свідоцтвом про його смерть( а.с.57). Згідно ст.ст.1216,1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобовязанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, і таким чином відбувається передбачена законом заміна боржника за зобовязанням. Отже, з моменту смерті спадкоємця припиняються його зобовязання за кредитним договором і такі переходять до спадкоємців. Відповідно до письмового повідомлення Тячівської державної нотаріальної контори № 1281/02-14 від 01.12.2015 року після смерті [PERSON], [INFO], який помер 13.04.2009 року, спадкова справа заведена № 466/2013 заведена на підставі претензії кредитора від 27.08.2013 року. Спадкоємці із заявами на прийняття спадщини не звертались, свідоцтва про право на спадщину не видавались( а.с.61). До цього, на стадії відкриття провадження у справі , згідно ухвали суду від 28 серпня 2015 року( а.с.37) позовну заяву ПАТ «Дельта Банк» було залишено без руху та повідомлено представника ПАТ «Дельта Банк» про необхідність зазначити правонаступників відповідача [PERSON]. На виконання зазначеної ухвали представник позивача надіслав письмову заяву з проханням відкрити провадження у справі посилаючись на те, що відповідні документи будуть подані представником позивача під час судового засідання( а.с.40). Разом з цим представник позивача не скористався своїм правом на особисту участь у судовому засіданні і не надав будь яких даних щодо правонаступників відповідача, а надіслав суду письмову заяву про розгляд справу у його відсутності. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведене та те, що зобовязання між сторонами на даний час припинено у звязку із смертю відповідача [PERSON], суд вважає, що в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] слід відмовити. Оскільки позивач на час подання позову був звільнений від сплати судового збору, то судові витрати в частині сплати судового збору слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed