Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк\~«Приватбанк»\~(далі - позивач) звернулося до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 35846 грн. 69 коп., з яких: 12995 грн. 19 коп. - заборгованість за кредитом; 8718 грн. 09 коп.\~- заборгованість по процентам за користування кредитом; 11950 грн. 23 коп. заборгованість за пенею; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 1683 грн. 18 коп. штраф (процентова складова), у звязку із неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами 14.08.2013 року кредитного договору № б/н, а також про стягнення судових витрат у справі. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 14.08.2013 року відповідач підписала заяву № б/н, згідно якої отримала кредит у розмірі 1900 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та погодилась, що вказана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає договір про надання банківських послуг. Посилаючись на порушення відповідачем умов кредитного договору, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредиту, процентам за користування ним, пенею та штрафи, що станом на 18.03.2018 року складає 35846 грн. 69 коп. У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечив з підстав недійсності кредитного договору та пропуску строку позовної давності. Також на підставі поданого клопотання відповідачем, ухвалою суду 07.05.2018 року було зобовязано позивача надати оригінал кредитної справи. Станом на момент розгляду даної справи, позивач покладені обовязки судом не виконав, оригінал кредитної справи суду не надав. У судове засідання представник позивача не з'явився, з поданого до суду одночасно з позовною заявою клопотання вбачається, що позивач позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу без участі його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце судового розгляду цивільної справи була повідомлена завчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не зявилися до зали судового засідання. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи в\~межах заявлених\~вимог та\~доведених обставин,\~приходить до такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що 14.08.2013 року відповідачка звернулась до ПАТ «Приватбанк» із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк» та погодилась, що вказана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає договір про надання банківських послуг. Згідно заяви відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою 30% річних на суму заборгованості за кредитом та зобов'язалась своєчасно погашати кредит та відсотки за користування ним. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1054 ЦПК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Виходячи з вимог ст.ст.526\~та\~527 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1\~ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що отримавши кредит в розмірі 1900 грн. 00 коп., відповідач лише частково погашала кредит та проценти по ньому, в результаті чого станом на 18.03.2018 року у неї утворилась заборгованість на загальну суму 35846 грн. 69 коп., з яких: 12995 грн. 19 коп. - заборгованість за кредитом; 8718 грн. 09 коп.\~- заборгованість по процентам за користування кредитом; 11950 грн. 23 коп. заборгованість за пенею; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 1683 грн. 18 коп. штраф (процентова складова). Згідно з доданим позивачем розрахунком заборгованості відповідача станом на 18.03.2018 року, заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 8718 грн. 09 коп.\~складається з процентної ставки, яка на момент укладання договору між позивачем та відповідачем складала 30,00% на рік (2,5% на місяць), проте змінювалась в односторонньому порядку позивачем. Проте, суд не погоджується із односторонньою зміною ставки позивачем з огляду на наступне. Відповідно до положень\~ст.1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.\~Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Отже, незважаючи на умови кредитного договору, зміна позивачем в односторонньому порядку розміру процентної ставки за користування кредитом, з огляду на вказані приписи ч.3\~ст.1056-1 ЦК України\~та зазначені обставини справи, є нікчемним. За таких обставин підстав для застосування підвищеної процентної ставки немає. Отже, за період з 01.09.2014 року по 18.03.2018 року підлягає застосуванню відсоткова ставка у 30% річних. Таким чином, суд не може прийняти як належний доказ надані Банком розрахунки заборгованості процентів за користування кредитом, процентної складової штрафів та загальної заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача. Так, розмір заборгованості по процентам відповідача перед Банком станом на 18.03.2018 року становить 1426 грн. 02 коп. (12995 грн. 19 коп. (заборгованість за тілом кредиту) х 30% : 360 днів х 1294дні (кількість днів, за яку нараховується заборгованість, а саме з 01.09.2014 року по 18.03.2018 року) + 121 грн. 19 коп. (раніше нараховані проценти за користування кредитом з 14.08.2013 року по 30.08.2014 року). За порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором позивачем також нараховані: - 11950 грн. 23 коп. заборгованість за пенею; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 1683 грн. 18 коп. штраф (процентова складова). Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61\~Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно п.2.1.1.7.6, п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг за порушення зобов'язань по поверненню кредитних коштів, нараховується пеня, а також штрафи у розмірах визначених даними Умовами. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549\~ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 21.10.2015 року по цивільній справі №6-2003цс15. Оскільки угодою сторін передбачено застосування пені та штрафу за одне й те саме порушення зобов'язань за договором, їх одночасне стягнення є неприпустимим. За такого з відповідача підлягає стягненню на користь позивача лише штраф. При цьому, процентна складова штрафу розраховується за наступною формулою: (заборгованість за тілом кредиту + заборгованість за відсотками) х 5%, та становить 721 грн. 06 коп. (12995 грн. 19 коп. + 1426 грн. 02 коп. х 5%). З огляду на все наведене вище, суд приходе до висновку про те, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 15652 грн. 27 коп., з яких: 12995 грн. 19 коп. - заборгованість за кредитом; 1426 грн. 02 коп.\~заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 731 грн. 06 коп. штраф (процентова складова). Розглядаючи подану відповідачем заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4\~ст.267 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1\~ст. 261 ЦК України). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5\~ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у\~статтях 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (\~ст.261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. З розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що 21.12.2017 року відповідач в черговий раз перервав позовну давність сплативши частину боргу в сумі 2000,00 грн., після чого позивач звернувся до суду, а тому підстав для задоволення заяви про застосування позовної давності немає. Відповідно до ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача згідно розміру задоволених вимог також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати. Згідно з платіжним дорученням № PROM0BFXBW від 20.03.2018 року позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Частина задоволених позовних вимог складає 43,66% від заявлених вимог позивача, у звязку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 769 грн. 29 коп.

Outcome: partial