Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 09 липня 2017 року на загальну суму 12609 грн. 26коп., з яких 673 грн. 11 коп. заборгованість за кредитом, 8259 грн. 52 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2600 грн. 00 коп. заборгованість за пенею, 500грн. штраф (фіксована частина), 576 грн. 63 коп. штраф (процентна складова), мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 22 листопада 2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 1000 грн. 00 коп. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, однак порушила умови договору та норми закону, які регулюють дані відносини, і має погасити заборгованість. Представник позивача в судове засідання не зявився, направив до суду письмову заяву з проханням розглядати справу без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Пунктом 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Суд встановив, що 22 листопада 2013 року між ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON]укладено договір про надання банківських послуг у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В подальшому процентна ставка змінювалась і становила: з з 01 вересня 2014 року 34,80 відсотків, з 01 квітня 2015 року 43,20 відсотки. В звязку з неналежним виконанням боржником договірних зобовязань, станом на 09 липня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 673 грн. 11 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 8259 грн. 52коп., забогованість за пенею у розмірі 2600 грн. 00 коп. Договір передбачає відповідальність сторін у випадку невиконання його умов. Наявність угоди між сторонами підтверджується заявою позичальника, умовами та правилами надання банківських послуг, а сума заборгованості її розрахунком станом на 09 липня 2017 року. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, що передбачено ч.1 ст. 625 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення боржником зобовязання він, відповідно до ст.ст.549,1050ЦК України, зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Разом із тим, встановлено, що банком у розрахунку заборгованості відповідачу [PERSON] за зазначеним договором одночасно нарахована пеня і штрафи, що відповідно до ст.549 ЦК України є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Оскільки за порушення строків виконання грошового зобовязання за кредитним договором даним рішенням стягується пеня, як вид цивільно-правової відповідальності, то, незважаючи на визнання відповідача, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів слід відмовити. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 11532 грн. 63 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 673 грн. 11 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 8259 грн. 52 коп., заборгованості за пенею в розмірі 2600 грн. 00 коп., а також сума судового збору, сплаченого при подачі позову. Відповідно до пп.15.5 п.п.15 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України\~апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Outcome: partial