Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», від імені якого на підставі довіреності від 14.12.2015 року діє [PERSON], звернулося в суд з вказаним вище позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилалася на те, що 30.12.2010 року між публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №150101022055008, згідно з умовами якого Банк надав останній кредитні кошти у розмірі 63000 грн., зі сплатою 20.9 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 30.12.2010 року по 30.12.2015 року. Банк свої зобовязання за вищеказаним кредитним договором повністю виконав, надавши відповідачеві кредит, в розмірі та строки, передбачені цим договором. 02.12.2013 року між публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі- продажу прав вимоги, який посвідчений 02.12.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за №1539, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, публічне акціонерне товариство «Астра Банк» передав (відступив) публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого позивач замінив ПАТ «Астра Банк» як кредитора (став новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі до ПАТ «Дельта Банк» перейшли права вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, публічне акціонерне товариство «[PERSON] банк» набуло право вимоги за кредитним договором №150101022055008 від 30.12.2010 року. Виконання позичальником зобовязання за кредитним договором забезпечується порукою, відповідно до укладеного Договору поруки №150101022055008/П від 30.12.2010 року між ПАТ «Астра Банк» та [PERSON] (поручитель), [PERSON] (боржник), згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобовязань за кредитним договором №150101022055008 від 30.12.2010 року. [PERSON] умови кредитного договору протягом тривалого часу належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 26.01.2016 року у неї наявна заборгованість у сумі 17039,21 грн., з яких: 7641,85 грн. тіло кредиту; 458,03 грн. відсотки; 8457,03 грн. пеня; 429,20 грн. сума за ставкою 3% від простроченого тіла по кредиту та 53,10 грн. сума за ставкою 3% від прострочених доходів по кредиту. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», [PERSON] з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року. Відповідно до ч.1 п.8, ч.2 ст.4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основними завданнями Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонду у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому часилі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобовязань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку. Згідно ч.1 ст.48 Закону, Фонд безпосередньо або шляхом долегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації здісню повноваження управління банку; вживає у встановленому законодавством порядку заходів до поверення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб, здіснює повноваження, що визначені частиною другою статті 37 цього Закону. Просила стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 17039,21 грн., з яких: 7641,85 грн. тіло кредиту; 458,03 грн. відсотки; 8457,03 грн. пеня; 429,20 грн. сума за ставкою 3% від простроченого тіла по кредиту та 53,10 грн. сума за ставкою 3% від прострочених доходів по кредиту. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак представник [PERSON] направила до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності представника позивача, позові вимоги підтримала повністю, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не зявилися та не повідомили про причини своєї неявки, заяв про розгляд справи за їх відсутності суду не подали. У звязку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ст. 197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши письмові докази по справі, надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, оцінивши вказані докази щодо їх належності та допустимості, суд вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що 30.12.2010 року публічне акціонерне товариство «Астра Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №150101022055008, відповідно до умов якого Банк відкрив відповідачу відновлювальну кредитну лінію, з кредитним лімітом в розмірі 63000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника №26207002205501, а позичальник в свою чергу зобовязалась повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування отриманими кредитними коштами та комісіїв порядку, розмірі та в строк, що передбачені цим Договором. Строк дії кредитної лінії з 30.12.2010 року по 30.12.2015 року включно. Відповідно до п.1.4 за користування кредитом Позичальник сплачує: процентну винагороду щомісячно, в розмірі 20,9 % річних за користування кредитом, яка нараховується та сплачується починаючи з дня кредиту до моменту повного погашення заборгованості за цим Договором; комісійну винагороду за встановлення кредитного ліміту одноразово в розмірі 1% від суми встановленого кредитного ліміту, а саме 630 грн., комісю за невикористаний кредитний ліміт щомісячно, із розрахунку 0,0137 % від суми невикористаного кредитного ліміту за день. Відповідно до п.2 Кредитного договору сплачує проценти, комісію у валюті кредиту, щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним та в день повного повернення кредиту, шляхом перерахування суми нарахованих процентів на транзитний рахунок. Крім цього, Позичальник здійснює шляхом перерахування суми коштів, достатньої для повернення кредитного ліміту / заборгованості за кредитною лінією, викладеном в Додатку №1. Повне повернення кредиту здійснюється Позичальником в кінці строку дії цього Договору, не пізніше останнього дня строку кредитної лінії, тобто 30.12.2015 року. Штрафні санкції в разі порушення позивачальником вимог Кредитного договору, в тому числі і порушенні строків сплати платежів, прострочення строків поверення кредиту передбачені п.5 Кредитного договору. У якості забезпечення виконання виконання [PERSON] своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісії, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат, з [PERSON] 30.12.2015 року було укладено договір поруки №150101022055008/П, згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобовязань за кредитним договором №150101022055008 від 30.12.2010 року. 02.12.2013 року між публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, який посвідчений 02.12.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за №1539, згідно якого публічне акціонерне товариство «[PERSON] банк» набуло право вимоги за кредитним договором №150101022055008 від 30.12.2010 року. Наведені обставини підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами, а саме: ксерокопіями кредитного договору №150101022055008 від 30.12.2010 року, з додатками до нього; договору поруки №150101022055008/П від 30.12.2010 року; договору купівлі-продажу прав вимоги від 02.12.2013 року; додатку до Акту приймання-передачі Прав вимоги. Відповідно до ст.512 ч.1 п.1, ч.3 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобовязанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно вимог ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобовязання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобовязанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Оскільки судом встановлено, що при укладенні договору купівлі-продажу від 02.12.2013 року його сторонами було дотримано вимог зазначених вище норм закону, а також враховуючи те, що вказаний договір в установленому законом порядку сторонами не оспорювався і на даний час є чинними, суд вважає, що публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на законних підставах набуло статусу нового кредитора, а відповідно права вимоги до боржника відповідача [PERSON] та поручителя відповідача [PERSON] за кредитним договором №150101022055008 від 30.12.2010 року, який забезпечений договором поруки №1501010220550088/П від 30.12.2010 року. Крім цього, судом встановлено, що взяті на себе зобовязання за вищевказаними кредитним договором та договором поруки відповідачі [PERSON] та [PERSON] належним чином не виконали, що призвело до виникнення кредитної заборгованості, яка відповідно до наданих позивачем розрахунку, станом на 26.01.2016 року становить 17039,21 грн., з яких: 7641,85 грн. - тіло кредиту; 458,03 грн. відсотки; 8457,03 грн. - пеня; 429,20 грн. сума за ствакою 3% від суми простроченого тіла; 53,10 грн. сума за ставкою 3% від суми прострочених відсотків. Відповідно до ст.509 ч.1 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст.526 ч.1 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти в кредит позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Із урахуванням наведених вище обставин та вимог закону, суд вважає, що заявлені ПАТ «Дельта Банк» позовні вимоги до [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню в повному обємі зі стягненням з відповідачів, у відповідності до ст.88 ЦПК України, на користь позивача понесених останнім та документально підтверджених судових витрат по справі у вигляді судового збору в розмірі 1378 грн.

Outcome: approved