Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство „Комерційний Банк „Надра звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідач своїх зобовязань за договором не виконує, у звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 484\~529,62 грн., а також понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, позовна заява містить та прохання розглядати справу у його відсутність. Відповідач до судового засідання не зявилась, повідомлялась про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Виходячи з наведено суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так судом встановлено, що 26.10.2007р. відкрите акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра») та [PERSON] уклали кредитний договір № 24/МК/3/2007-840 строком до 25.10.2012р. включно, згідно з яким він отримав у банку кредит на суму 40\~000 дол. США. на споживчі потреби (а.с. 7-8, 14). В забезпечення повернення кредиту [PERSON] виступила поручителем за виконання [PERSON] зобов'язань за вказаним кредитним договором (а.с. 15). 28.02.2013р. між банком [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про заміну боржника у зобов'язанні №1, відповідно до якого сторони дійшли згоди про те, що первісний боржник переводить свій борг у повному обсязі на нового боржника ([PERSON]), внаслідок чого новий боржник заміняє первісного боржника як зобов'язану сторону у кредитному договорі, а кредитор шляхом підписання відповідного договору дає свою згоду на вищезазначене переведення боргу (а.с. 16). А 07.03.2013р. між банком та [PERSON] було підписано додатковий договір №2 до кредитного договору №24/МК/3/2007/-840 від 26.10.07р., відповідно до якого вона зобов'язалась здійснювати погашення кредиту, шляхом сплати щомісячних платежів відповідно до додатку №1 до додаткового договору №2 від 07.03.14р. у розмірі 1\~120,63 дол. США. та повернути кредитні кошти до 25.03.2016р. (а.с. 17-19). Відповідач уникає виконання взятих на себе обовязків щодо повернення грошей, внаслідок чого за нею станом на 10.11.2014р. заборгованість відповідача перед банком за вказаним договором становить: 25\~275,07 дол. США. основний борг (374\~177,82 грн. за курсом НБУ на день складання розрахунку); 3\~665,62 дол. США. - заборгованість по відсоткам (54\~266,66 грн. за курсом НБУ на день складання розрахунку); 1\~017,66 дол. США. - пеня; 2\~770,80 дол. США. штраф (а.с. 11-13). Так як відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків за кредитним договором, у нього відповідно до п.п. 4.1.4 і 6.1.4. кредитного договору від 26.10.2007р. викникає обовязок дострокового погашення кредиту. У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України договори є підставою для виникнення цивільних прав та обовязків. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається якщо інше не встановлене договором або законом (стаття 525 ЦК України). Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Кожна сторона відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог. Разом з тим позивач не наводить жодної підстави нарахування штрафу в сумі 2\~770,80 дол. США., не зазначає його розрахунку, у звязку з чим ці вимоги позивача задоволені бути не можуть. Крім того, згідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом ч.ч. 1, 3 ст. 533 ЦК України. В п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року роз'яснено, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст.192, ч.3 ст.533 ЦК України, Декрет №15-93). Враховуючи те, що виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, то разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима, у зв'язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідачів на користь банку суми неповернутого кредиту та нарахованих відсотків в іноземній валюті є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. У той же час, законом не передбачено стягнення штрафних санкцій за порушення умов виконання кредитного договору в іноземній валюті, тому такі санкції підлягають стягненню у державній грошовій одиниці. Відповідно до положень п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки штрафу, пені. Тобто пеня, яка була нараховані банком за несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язання по кредитному договору повинні бути нараховані у гривні із застосуванням строку позовної давності в один рік (відповідно до довідки про розрахунок пені з 26.12.2013р.) станом на кожен день її нарахування складає 11\~879,90 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача. З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів та на підставі статей 11, 525, 526, 530, 589, 590, 610, 612 ЦК України, суд вважає, що позивач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача суми основний борг в розмірі 374\~177,82 грн., заборгованості по відсоткам в сумі 54\~266,66 грн. і 11\~879,90 грн. пені. Крім того в силу статті 88 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача 3\~325,14 грн., сплачених позивачем при подачі до суду судового збору пропорційно частині задоволених позовних вимог.

Outcome: partial