Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (далі ПАТ КБ Приватбанк, Банк, Кредитор) звернулось до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитом. Свій позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 07.11.2008 року (далі Договір) відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті privatbank.ua/terms/pages/70, складає між нею та банком, договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобовязання\~ виконав в повному обсязі, надав обумовлений кредит. В порушення умов договору відповідач не виконувала належним чином зобовязання, за нею рахується заборгованість 31818,65 грн., яка визначена станом на 31.12.2016 року, і складається з: 3737,18 грн. заборгованості за кредитом; 23528,20 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 2800,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також 250,00 грн. штрафу фіксованої частини і 1503,27 грн. штрафу процентної складової. Позивач просить стягнути дану заборгованість, а також понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання без поважної причини не з'явився, хоча про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 07.11.2008 року між сторонами був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті privatbank.ua/terms/pages/70, складає між нею та банком, договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобовязання\~ виконав в повному обсязі, надав обумовлений кредит. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.п.3.2, 3.3 «Умов та правил надання банківських послуг», де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Пунктом 5,3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених 4.9 Умов та правил надання банківських послуг і п. 5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 6,3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди. Як встановлено із наданих документів, в порушення умов договору відповідач [PERSON] не виконувала належним чином зобовязання, за нею рахується заборгованість в розмірі 31818,65 грн., яка визначена станом на 31.12.2016 року, і складається з: 3737,18 грн. заборгованості за кредитом; 23528,20 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 2800,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також 250,00 грн. штрафу фіксованої частини і 1503,27 грн. штрафу процентної складової. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)(ст.530 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання)(ст.610 ЦК України). Відповідно до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зі сплати неустойки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст.625 ЦК України). Щодо стягнення пені та штрафів за несвоєчасність виконання зобов'язань за Договором суд зазначає, що згідно із ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р, Донецька область, м. Білозерське, віднесено до вказаного переліку. Відповідач, згідно довідки Білозерської міської ради від 06.02.2017 року № 02/02-127 зареєстрована в [INFO], тому відносно відповідача необхідно застосовувати норми вищезазначеного закону. Таким чином, суд вивчивши наданий позивачем розрахунок заборгованості приходить до переконання про скасування з 14.04.2014 року стягнення з відповідача штрафів в розмірі 250,00 гривень та 1503,27 гривень, а також 2800,00 гривень заборгованості за пенею та комісією, відповідно до розрахунку. Зважаючи на викладене, розмір заборгованості за кредитним договором, яка підлягає задоволенню в даному випадку становить 27265,38 грн., з яких: 3737,18грн. заборгованості за кредитом; 23528,20грн.\~заборгованості по процентам за користування кредитом. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги\~частково, в решті позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» необхідно відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно ч.1\~ст.88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно п.36 постанови Пленуму ВССУ\~ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом\~№ 3674-VI). Враховуючи вищевказані положення ЦПК України, а також розяснення постанови Пленуму ВССУ\~ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1371,04 гривень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (85,69%). Решту частину судового збору в сумі 228,96 гривень слід залишити за позивачем. На підставі ст.ст. 526, 530, 610, 611, 1054ЦК України,\~

Outcome: partial