Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 17 жовтня 2006 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір DZHCGK00770263. У відповідності до умов договору ПАТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу кредит в сумі 30000 грн. на строк до 16 жовтня 2026 року, а відповідач взяв на себе зобовязання повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. Відповідно до договору погашення заборгованості мало відбуватися щомісячними платежами. Згідно з договором у випадку порушення зобовязань за кредитним договором Позичальник мав сплачувати [PERSON] відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. В порушення умов кредитного договору [PERSON] не виконав свої зобовязання, а саме, не здійснив погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. У звязку з чим станом на 16 серпня 2016 року заборгованості за кредитом складає 29870 грн. 64 коп.: 23582 грн. 28 коп. заборгованість за кредитом; 4957 грн. 06 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 401 грн. 36 коп. заборгованість по комісії; 929 грн. 94 коп. пеня за несвоєчасне виконання зобов1язань за договором. В забезпечення виконання за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки. Відповідно умов договору поруки (п.5) позивачем на адресу відповідачів було направлено письмову вимогу про необхідність виконання зобовязання. Згідно з п. 6 договору поруки поручитель зобовязаний виконати зобовязання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом пяти календарних днів з моменту її отримання. Вимога, яка була предявлена поручителю не була виконана. На підставі вищевикладеного позивач просив суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 29870 грн. 64 коп., а також стягнути понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи без їх участі не надали. У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини т а відповідні їм правовідносини. 17 жовтня 2006 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (Банк) (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство КБ «Приватбанк») та [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір № DZHCGK00770263. Відповідно до умов договору Банк наддав Позичальнику кредит в сумі 30000 грн. (25000 грн. у вигляді відновлювальної кредитної лінії та 5000 грн. на сплату страхових платежів) на строк до 16 жовтня 2026 року з умовою сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1,34 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і сплатою щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту. Погашення заборгованості мало відбуватися щомісячними платежами у сумі 403 грн. 52 коп. для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії (п. 1.1.). Також п. 3.2 кредитного договору передбачено, що при порушені Позичальником зобовязань по погашенню кредиту, передбачених пп. 1.1., 2.2.4, 2.3.3. цього Договору, Позичальник сплачує [PERSON] відсотки за користування Кредитом у розмірі 3,11% на місяць, нараховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом (а.с.13-14). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Уклавши із закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, [PERSON] порушив договірні зобов`язання, що призвело до виникненя заборгованості, яка згідно з розрахунком позивача на 16 серпня 2016 року становить 28940 грн. 70 коп.: 23582 грн. 28 коп. заборгованість за кредитом; 4957 грн. 06 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 401 грн. 36 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом (а.с. 4-9). Згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. В судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідачем, [PERSON] порушений передбачений договором порядок погашення\~\~заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості, а тому вимога позивача про стягнення всієї суми заборгованості, а саме дострокового стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентами є законною та обґрунтованою. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.\~\~Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Умовами договору, а саме п. 4.1 передбачена відповідальність позичальника, а саме, при порушенні позичальником будь-якого зобовязання, передбаченого договором, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобовязується сплатити [PERSON] пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Згідно з розрахунком позивача за порушення строків платежів нараховано пеню в сумі 929 грн. 94 коп. Також встановлено, що в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] (Поручитель) було укладено договір поруки № DZHCGK00770263/1 від 17 жовтня 2006 року (а.с. 15). Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно ч.1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з умовами даного договору (п. 2) Поручитель відповідає перед кредитором за виконання обовязків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Доказів виконання зобовязань за договором кредиту позичальником або поручителем, визнання недійсним кредитного договору або договору поруки, їх розірвання на день ухвалення рішення сторонами суду не надано. Матеріалами справи підтверджується, що 25 травня 2016 року на адресу Позичальник а та поручителя [PERSON] надсилав повідомлення про необхідність погашення заборгованості (а.с.10-12), проте вимога [PERSON] не була виконана. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідачів як солідарних боржників заборгованості за кредитним договором. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що позов задоволено, а тому згідно з ч.1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved