Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк», у звязку з чим підписала Заяву б/н від 01.12.2011 року, згідно якої отримала кредит в розмірі 19000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Однак, [PERSON] взятого на себе зобовязання не виконала, у звязку з чим станом на 04.07.2017 року має заборгованість в розмірі 37397,28грн., яка складається з наступного: 9262,95грн. заборгованість по тілу кредиту; 14913,02грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 10964,30грн. заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500грн. штраф (фіксована частина), 1757,01грн. штраф (процентна складова). Оскільки відповідач у порушення зазначених норм закону та умов договору зобовязання за договором кредиту не виконала, просить суд задовольнити позов та винести рішення, яким стягнути із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 37397,28грн. та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1600грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася. Однак, в позовній заяві просить суд провести розгляд справи за її відсутності. У разі неявки відповідача проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася повторно, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК (в редакції від 15.12.2017 року) та ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, обєктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до п.9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. По справі встановлено, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк», у звязку з чим підписала Заяву б/н від 01.12.2011 року, згідно якої отримала кредит в розмірі 19000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Згідно з ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Одночасно суд констатує, що із підписанням заяви разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» відповідач погодився із п.1.1.3.2.4 та зазначених Умов, згідно якого розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позивальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.2.1.5 до обовязків позивальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійсненні операції по картрахункам. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачувати проценти. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погасити заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500грн.+5% від суми позову. Із ст.1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. [PERSON] не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що підтверджується розміром заборгованості відображеного в наявному в матеріалах справи Розрахунку заборгованості. Так, із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, наданого позивачем вбачається, що [PERSON] взятого на себе зобовязання не виконала, у звязку з чим станом на 04.07.2017 року має заборгованість в розмірі 37397,28грн., яка складається з наступного: 9262,95грн. заборгованість по тілу кредиту; 14913,02грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 10964,30грн. заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500грн. штраф (фіксована частина), 1757,01грн. штраф (процентна складова). Так\~як своїх зобов'язань за кредитним договором [PERSON] добровільно не\~виконує належним чином, але як боржник вона не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, то у позивача виникло право вимагати від боржника повернення кредитних коштів, а також штрафних санкцій за порушення позичальником строків платежів. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд керується наступним. Цивільно правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України\~). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України\~). За положеннями\~ст.61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме пунктами 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, передбачено застосування пені як виду цивільно правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається в день нарахування процентів по кредиту. У той самий час, згідно з пунктами 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно правової відповідальності при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим Договором. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені Банком терміни. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно правової відповідальності за одне і те саме порушення. Суд констатує, що вказана позиція висловлена правовим висновком ВСУ, викладеним у постанові ВСУ у постанові від 21.10.2015 року № 6-2003цс15 та Постанові КЦС ВС від 10.10.2018 року у справі №278/2615/15-ц, які суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позовна вимога ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з [PERSON] штрафу у відповідності до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг (500грн. фіксована частина та 1757,01грн. процентна складова) не підлягає задоволенню. Таким чином, судом встановлено, що заборгованість [PERSON] станом на 04.07.2017 року за кредитним договором №б/н від 01.12.2011 року становить 35140,27грн., яка складається з наступного: 9262,95грн. заборгованість по тілу кредиту; 14913,02грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 10964,30грн. заборгованість за пенею. У відповідності до ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятого на себе кредитного зобовязання не виконала, що виявилося у неповернення кредитних коштів та несплаті процентів за їх користування, що стало наслідком звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду за захистом своїх прав та інтересів. Згідно ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із [PERSON] підлягає стягненню сума кредитної заборгованості 35140,27грн., а також сплачений позивачем судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: partial