Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.09.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 24.03.2014 року має заборгованість - 21532,24 грн., яка складається з наступного: 2812,00 грн. - заборгованість за кредитом; 10393,70 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6825,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 1001,54 грн. штраф (процентна складова). Тому просить суд стягнути з [PERSON] ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 29849,66 грн. за кредитним договором № б/н від 15.12.2006 року та судові витрати. Представник позивача - ПАТ КБ «ПриватБанк» Маякова І.В. в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутності. Надала суду письмові заперечення проти позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги не визнала, просила застосувати строки позовної давності. Крім того, надала заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності. Справа розглянута у відсутності сторін на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази по справі, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав: 19.09.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 19.09.2008 року, згідно до якого вона отримала кредит в розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановлено кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 24.03.2014 року, сума заборгованості за кредитом становить 21532 грн. 24 коп. Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Договором позовна давність не збільшувалась. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Остання сплата за кредитним договором відбулася у листопаді 2008 року, таким чином право на позов у позивача виникло у грудні 2008 року. Позов подано 22.04.2014 року. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторін у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач по справі - [PERSON] надала суду заяву, в якій просила застосувати вимоги ст. 267 ЦК України. Згідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Аналогічні висновки містяться у правових позиціях Верховного Суду України (справа № 6-116 цс 13): Відповідно до ст.. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності спливає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починаються стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст.. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. З урахуванням вищевикладеного, суд в задоволенні позову відмовляє у зв'язку зі спливом позовної давності. На підставі викладеного і ст.ст. 3, 13, 16, 256-258, 267 ЦК України,

Outcome: dismissed