Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 18204 грн.03 коп., посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором б/н від 22.04.2008 року. В судове засідання представник позивача [PERSON] акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 31.08.2017 року (а.с.27) не зявилася, надавши клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала та просить задовольнити їх в повному обсязі, при цьому не заперечує проти ухвалення заочного рішення(а.с.34). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомленим судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку за правилами ст.ст. 128, 130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк відзив з викладеними запереченнями проти позову до суду не надав. У відповідності до положень ст.ст. 211, 223 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності учасників справи та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів на підставі ст. 280 ЦПК України. За правилами ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» не підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач, як на підставу позовних вимог, посилається на невиконання відповідачем умов кредитного договору б/н від 22.04.2008 року, укладеного між позивачем - [PERSON] акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем - [PERSON], внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 18204 грн.03 коп. В позовній заяві позивач зазначає, що позивач - [PERSON], звернувся до [PERSON] акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву б/н від 22.04.2008 року, згідно якої отримав кредит в розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При цьому позивач вказав, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті складає між ним, тобто [PERSON] та Банком, тобто [PERSON] акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. На підтвердження факту укладення кредитного договору, позивач надав суду заяву [PERSON] від 22.04.2008 року, із змісту якої вбачається, що [PERSON], ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, які було надано йому для ознайомлення в письмовому вигляді погодився на те, що вказана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та також Тарифами, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Як вбачається із змісту вказаної заяви, що складає кредитний договір, вказаний договір про надання банківських послуг було укладено між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (а.с.9). Позовна заява не містить жодних обставин, які б могли підтвердити право вимоги [PERSON] акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» за вказаним кредитним договором, який було укладено Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», відповідні докази з цього приводу до суду не надано. Також необхідно звернути увагу на те, що Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], у звязку з неналежним виконання відповідачем, тобто [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором б/н від 22.04.2008 року, проте на підтвердження даної обставини, позивач в якості доказу посилається на кредитний договір б/н від 22.04.2008 року, який було укладено між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк». Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 155 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним. Крім того, позивачем на підтвердження невиконання відповідачем [PERSON] кредитних зобовязань, в якості доказу було надано розрахунок заборгованості за кредитним договором відносно [PERSON], який не є відповідачем за даним позовом. Як вбачається із змісту листа Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області від 31.01.2018 року, [PERSON] ніколи на території с. Велика Білозерка не був зареєстрований та не проживав. За адресою: будинок № 8а по вул. Мічуріна в с. Велика Білозерка Великобілозерського району Запорізької області зареєстрований, але не проживає [PERSON] (а.с.39). Оскільки [PERSON] акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» не надано відповідних належних та допустимих доказів на підтвердження укладення між ним та відповідачем [PERSON] кредитного договору, у суду відсутні підстави вважити, що саме позивач надав кредит та саме відповідач отримав цей кредит та відповідно порушив умови його повернення. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та необхідність відмови в задоволенні позову. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, підстави для стягнення судового збору з відповідача відсутні. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed