Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просять стягнути з відповідача [PERSON] за кредитним договором №б/н від 02.08.2006 року заборгованість в сумі 18112 грн. 32 коп. та судові витрати, вказуючи, що відповідач добровільно не виконує договірні зобов'язання. В судове засідання представник позивача ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» Сафір Ф.О. не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, посилаючись на обставини, зазначені у письмовому запереченні, а також заявив клопотання про застосування строків позовної давності. ( а.с.-28) Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги необгрнутовані та задоволенню не підлягають, виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що 02.08.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанком», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі Банк) та [PERSON] укладено договір, відповідно до якого Банк надав останньому кредит в сумі 2500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, в обмін на зобов'язання відповідача повернути кредит у відповідності до умов договору. Вказаний договір був укладений шляхом отримання банком підписаної та заповненої відповідачем заяви від 02.08.2006 року, відповідно до якої відповідач погоджується з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою. Відповідач, передбачені договором зобов'язання щодо своєчасності погашення кредиту і сплати нарахованих відсотків не виконує, внаслідок чого станом на 25.03.2014 року загальна сума заборгованості відповідача перед Банком становить 18112,32 грн., з них: заборгованість за кредитом в сумі 2492,60 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 14281,04 грн; штраф (фіксована частина) в сумі 500грн., штраф (процентна складова) в сумі 836,68 грн., та штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг. що підтверджується розрахунком заборгованості за договором станом на 25.03.2014 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Із заяви [PERSON] на видачу кредитної картки від 02.11.2006 року встановлено, що [PERSON] було видано платіжну кредитну картку з кредитним лімітом 2500 грн.(а.с.7). Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг визначено термін дії договору - 12 місяців, якщо протягом цього строку жодна зі сторін не поінформує іншу сторону про зупинення дії Договору, він автоматично пролонговується на цей же строк. (а.с.18-13). Відповідно до п.п. 3.1.3 Умов та правил надання банківських послуг, по закінченню строку дії, відповідна карта продовжується банком на новий строк шляхом надання клієнту картки з новим строком дії. Відповідно до п.3.1.1,5.4 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки( місця і рік) указано на ній, і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, В судовому засіданні із пояснень відповідача встановлено, що після закінчення терміну дії картки, він не замовляв у банку і не отримував нову картку на новий строк. В судовому засіданні відповідач заявив клопотання про застосування строків позовної давності, тому суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст.266 ЦК України, зі спливом позовної давності до осиної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки тощо). Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість за договором б/н від 02.08.2006 року ПАТ КБ «ПриватБанк» почав нараховувати з 02.08.2006 року, тобто з цього періоду позивачу було відомо про порушення його права, з зв»язку з чим починається дія трьохрічного строку права звернення до суду з вимогою захисту своїх інтересів. Таким чином, срок позовної давності сплинув 03.08.2009 року, проте банк звернувся з позовом до суду лише в квітня 2014 року. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає за необхідне застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, і в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Outcome: dismissed