Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 1946,09 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.09.2007 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] був укладений договір № 001-15115-070907, за яким останній одержав кредит у сумі 3197,80 грн., на придбання певного майна. Відповідно до умов договору відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 12,00 % в рік, крім того за обслуговування кредитної заборгованості відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 2,7 % в місяць. Уклавши з позивачем вказаний кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушував свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості. Посилаючись на те, що відповідач не виконав своє зобовязання по поверненню кредиту та відсотків просить стягнути з нього вказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не зявився, але у позовній заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.2). Відповідачка, яка належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, з невідомих суду причин, та від неї не надійшло повідомлення про причини неявки (а.с.22,24). Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою відповідача без поважних причин, враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.09.2007 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] був укладений договір №001-15115-070907, за яким останній одержав кредит у сумі 3197,80 грн., на придбання певного майна (а.с. 6-7). Станом на 13.07.2015 року відповідач не виконав належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість загальною сумою 1946,09 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту 1088,24 грн., заборгованість за відсотками 35,94 грн., заборгованість за комісіями 821,91 (а.с.4-5). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору й вимог Цивільного Кодексу. За ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п.п. 1 та 3 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В порушення вказаних вимог відповідач не виконав умови кредитного договору, гроші не повернув, а тому повинен повернути заборгованість. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд вважає, що оскільки позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд задовольняючи позовні вимоги, стягує з відповідача на користь держави судові витрати, відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved