Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 50 грн. та судові витрати, стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 248789,25 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 20.11.2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Р22.106.76813, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 100100 грн. зі сплатою 11,9% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. З метою забезпечення виконання зобов'язань 11.02.2015 укладено договір поруки, за яким [PERSON] поручився за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором в межах п'ятдесяти гривень. [PERSON] свої зобов'язання за договором не виконує, в результаті чого виникла заборгованість станом на 10.08.2015 року на загальну суму 248839,25 грн. Тому ПАТ «Ідея Банк» змушене звернутись до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належно повідомлений про час і місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належно повідомлений про час і місце розгляду справи. За таких обставин, суд розглядає позов відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 20.11.2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Р22.106.76813, за умовами якого банк надає позичальнику кредит в розмірі 100100 грн. з терміном користування кредитом на 60 місяців. Позичальник зобов'язується сплачувати кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 11,9% річних щомісяця згідно графіка щомісячних платежів, та за обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3% від початкової суми кредиту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. За вимогами, передбаченими в ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами, а з вимогами ст. 610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Судом встановлено, що позивачем умови укладеного кредитного договору виконано та видано відповідачу [PERSON] кредитні кошти. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 10.08.2015р. відповідач [PERSON] допустив заборгованість по кредиту на загальну суму 248839,25 грн., з яких: ●основного боргу в розмірі 92570,07 грн.; ●простроченого боргу в розмірі 5449,65 грн.; ●прострочених процентів в розмірі 75678,48 грн.; ●строкових процентів в розмірі 287,61 грн.; ●нарахованої плати за обслуговування кредиту в розмірі 3625,22 грн.; ●пені за період з 10.08.2014р. по 10.08.2015р. в розмірі 71228,22 грн. Таким чином, відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору, зокрема, не здійснював своєчасного погашення основного боргу та відсотків за користування кредитними коштами в установлені кредитним договором строки. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №Р22.106.76813 від 20.11.2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено договір поруки від 11.02.2015 року. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч.1, 2 ст. 554 ЦК України). Пунктом 4 договору поруки встановлено, що поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань, що виникли з кредитного договору №Р22.106.76813 від 20.11.2013 року, в сумі п'ятдесяти гривень. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. Враховуючи те, що відповідачами не надано доказів належного виконання умов договорів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2488,39 грн. Оскільки позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідачів в повному обсязі пропорційно до стягнутої з кожного відповідача суми позову, а саме з відповідача [PERSON] в розмірі 2487,89 грн., з відповідача [PERSON] в розмірі 0,50 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved