Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «БТА Банк» 05 травня 2014 року звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 12 січня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно умов якого позивач надав їй кредит у розмірі 5 000,00 доларів США. зі сплатою 23.5% річних, та кінцевим терміном повернення до 12 січня 2010 року, а відповідач зобов'язався їх прийняти, належним чином використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором. 12.01.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, згідно умов якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Разом з тим, відповідачі свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконали, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 19.02.2014 року склав 230 001 ,45грн. Позивач у своєму позові просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 230001,45 грн. та судові витрати. У своїй заяві представник позивача Гавура В.К. просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Письмових заяв від них не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та добуті докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 12.01.2008 року між ВАТ « БТА Банк» , правонаступником якого відповідно до Статуту є ПАТ» БТА Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001/006/08-224, згідно умов якого банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5000,00 доларів США. зі сплатою 236.5 річних, та кінцевим терміном повернення до 12 січня 2010 року, а відповідач зобов'язався їх прийняти, належним чином використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором. Кредитні кошти у розмірі 5000,00 доларів США. були надані [PERSON] 12.01.2008 року, що підтверджується заявою на видачу готівки № 943 від 12.01.2008 р. (а.с. 9). З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань, 12.01.2008 року між ВАТ « БТА Банк» , правонаступником якого відповідно до Статуту є ПАТ» БТА Банк», та [PERSON] був укладений договір поруки № 001/006/08-224, згідно умов якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому./а.с.10/ Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2008 року було стягнуто з [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку на користь ВАТ «БТА Банк» заборгованість за кредитним договором №001/008/08-224 від 12.01.2008р. в розмірі 47499,03 грн. та судові витрати у розмірі 332,53 грн./а.с.12-14/ Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачами порушуються взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого станом на 19.02.2014 року відповідно до розрахунку виникла заборгованість у розмірі 230001,45 грн./а.с.15-18/ Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частиною 2 статті 554 ЦК України передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З урахуванням того, що у відповідачів перед позивачем існує заборгованість, яка ними добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 230001,45грн., яка складається з прострочена заборгованість за сплатою процентів у розмірі 54 005,24 грн., пеня , нарахована за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі 165 467,01 грн., три проценти річних у розмірі 10 529,20 грн. Частиною 1 статті 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 2300,00грн., тому з відповідачів на користь позивача також слід стягнути рівними частками судові витрати, які ним було сплачено при поданні позову, а саме: судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved