Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 278 107,15 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 09.06.2008 р. між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого [PERSON] надав Позичальнику на умовах повернення та строковості кредитні кошти у розмірі 30 000.00 дол. США. 25.05.2012 р. між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по вказаному кредитному договору. Відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконує належним чином та станом на 28.07.2015 р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 278\~107, 15 грн., з яких 261\~301, 43 грн. тіло кредиту, 16\~805, 72 грн. відсотки. Суд, ухвалив справу розглядати без участі представника позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, який подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, а також вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України, та за відсутності відповідача і його представника [PERSON], що діє на підставі угоди про надання адвокатських послуг, які належним чином були повідомлені про час, день та місце розгляду справи, що стверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за відсутності відповідача не подавали, що дає підстави відповідно до ст. 169 ЦПК України справу розглядати у його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, а тому, суд приходить до переконання про можливість, відповідно до ст. 224 ЦПК України постановити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Зі змісту ст.10 ЦПК України випливає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обовязків є у тому числі договори та інші правочини. Із змісту ст. 627 ЦК України вбачається, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 09 червня 2008 р. між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1304/0608/88-013, згідно якого [PERSON] надав Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту в розмірі 30 000.00 доларів США на строк з 09 червня 2008 р. по 08 червня 2018 р., а Позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобовязання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором. Відповідно до п.1.3 даного договору Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 11,9 % річних за весь строк фактичного користування кредитом. Із змісту п.п.3.1., 3.3. Договору вбачається, що Позичальник зобовязується погасити заборгованість за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок щомісяця, проценти за користування кредитом підлягають сплаті щомісяця в період з «01» по «20» число включно за попередній місяць та на момент повернення кредиту на відповідний рахунок відсотків через касу Банку. Пунктом 3.9 кредитного договору передбачено, що у разі порушення Позичальником строків платежів, [PERSON] має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів. /а.с.6-10/. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] 09.06.2008 р. отримав грошові кошти /кредит/ у розмірі 30\~000,00 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки №3 /а.с.15/. Згідно долученого до матеріалів справи договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 р., укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «Сведбанк» /Продавець/ продає /відступає/, а ПАТ «Дельта Банк» /Покупець/ купує та приймає права вимоги по кредитним договорам. /а.с.23-30/. Відповідно до Витягу з Додатку № 1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами /Перелік прав вимоги за кредитами/ між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 25.05.2012 р., ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 1304/0608/88-013 від 09.06.2008 р., боржником по якому є [PERSON] /а.с.36/. Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що у ПАТ «Дельта Банк» рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб запроваджено тимчасову адміністрацію /а.с.42-43, 44/. Згідно довідки від 28.07.2015р., долученої до матеріалів справи, заборгованість [PERSON] по кредитному договору № 1304/0608/88-013 становить 278\~107.15 грн., в тому числі: тіло кредиту 261\~301.43 грн., відсотки 16\~805.72 грн., з них прострочена заборгованість по даному договору становить: тіло кредиту 68256.5 грн., відсотки 14\~505.51 грн./а.с.5/ У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідач в добровільному порядку взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконує, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача заборгованості за кредитним договором № 1304/0608/88-013 від 09.06.2008 року у розмірі 278\~107,15 грн. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому, з огляду на те, що позивача, згідно п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» /в редакції чинній на момент звернення до суду/ звільнено від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню 4 171,60 грн. судового збору.

Outcome: approved