Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний Банк» (далі банк) в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни звернулось в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №08/07 від 22 червня 2007 року в сумі 125126,80 грн. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 22 червня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №08/07, згідно умов якого позивачем було надано відповідачу кредит в сумі 100000 доларів США., а відповідач зобов`язався повертати кредит в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але не пізніше 22 червня 2017 року, сплачувати проценти у розмірі 13% річних в порядку, встановленому кредитним договором. 22 червня 2007 року в забезпечення виконання зобов`язань по даному кредитному договору між позивачем, [PERSON] (поручитель) та [PERSON] (позичальник) укладено договір поруки, згідно умов якого у разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором позичальник та поручитель несуть солідарну відповідальність перед банком. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 липня 2011 року стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] в користь банку 970847,84 грн. заборгованості за кредитним договором №08/07 від 22 червня 2007 року. Посилаючись на наведене, позивач просить стягнути частину заборгованості за процентами, що виникла з 14 травня 2010 року по 30 жовтня 2010 року і становить 125 126,80 грн. в рахунок погашення частини нестягненої суми заборгованості за кредитним договором №08/07 від 22 червня 2007 року. У судове засідання представник банку не з`явився. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує та не заперечує щодо заочного вирішення справи. Відповідачі в судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення на позов не подавали. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 22 червня 2007 року між ВАТ «ВіЕйБі», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір за №08/07, згідно з яким позичальник отримала кредит в сумі 100000 доларів США на споживчі потреби зі платою 13% річних за користування кредитом та 0,07 процентів від суми кредиту за обслуговування щомісячно, строком до 22 червня 2017 року. 22 червня 2007 року в забезпечення виконання зобов`язань по даному кредитному договору між позивачем, [PERSON] (позичальником) та [PERSON] (поручителем) укладено договір поруки, згідно умов якого останній взяв на себе зобов`язання перед кредитором відповідати за виконання позичальником всіх його зобов`язань, що виникають із кредитного договору №08/07 від 22 червня 2007 року в повному обсязі. Відповідно до вимог п. 2.5.1 Договору позичальник взяла на себе зобов`язання щомісячними платежами у розмірах та в строки, встановлених в графіку погашення заборгованості по кредиту та і відсотків, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням. Проте, [PERSON] в порушення взятих на себе згідно договору зобов`язань на погашення заборгованості щомісячними платежами, припинила погашення кредиту та сплачувати відсотки за користування ним. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 липня 2011 року, яке набрало законної сили, стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] в користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» 970 847,84 грн. заборгованості за кредитним договором №08/07 від 22 червня 2007 року, станом на 13 травня 2010 року. Вказаним рішенням встановлено, що станом на 13 травня 2010 року заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором №08/07 від 22 червня 2007 року становить 117 617,24 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ гривні до долара США станом на день розгляду справи в суді 08 липня 2011 року еквівалентно 937 503,50 грн., з яких заборгованість за кредитом становить 95229,54 доларів США, що еквівалентно 759055,62 грн., яка складається з простроченої заборгованості за період з 30 липня 2008 року по 13 травня 2010 року в сумі 23562,76 доларів США, що еквівалентно 187814,05 грн. та строкової заборгованості в сумі 71666,78 доларів США, що еквівалентно 571241,57 грн. Борг відповідача [PERSON] за процентами за користування кредитом становить 22387,70 доларів США, що еквівалентно 178477,88 грн. З розрахунку заборгованості за кредитом [PERSON] встановлено, що заборгованість останньої за процентами за користування коштами за період з 14 травня 2010 року по 30 жовтня 2010 року, яке не стягнута попереднім судовим рішення, становить 125\~126,80грн. В судове засідання відповідачі не з`явилися, відзив не подавали, будь-яких доказів на спростування доводів банку суду не представили. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. В силу вимог ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що заборгованості позичальника [PERSON] за кредитним договором №08/07 від 22 червня 2007 року становить 125 126,80 грн., як частина заборгованості за процентами, що виникла за період з 14 травня 2010 року по 30 жовтня 2010 року, що підтверджується розрахунком заборгованості. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачами майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом солідарного стягнення з [PERSON] та [PERSON] в користь банку заборгованості за кредитним договором №08/07 від 22 червня 2007 року в сумі 125 126,80 грн., а саме як частину заборгованості за процентами, що виникла з 14 травня 2010 року по 30 жовтня 2010 року. Згідно з вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачі в судове засідання не з`явилися та не представили суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені ним та документально підтвердженні судові витрати по справі, зокрема, 1876,90 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved