Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» (далі банк) звернулося 27 серпня 2015 року до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором зазначивши, що 13 березня 2013 року [PERSON] акцептовано публічну пропозицію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» про укладення кредитного договору шляхом підписання заяви-анкети № 002-050690/13-00938-вкл-к. Відповідачем було прийнято пропозицію позивача та підписано заяву-анкету № 002-050690/13-00938-вкл-к від 13.03.2013 року, відповідно до якої відповідачу було встановлено кредитний ліміт на суму 3\~000 гривень на строк 12 місяців. [PERSON] скористався кредитними коштами, однак свої зобовязання в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами належним чином не виконує, станом на 24.04.2015 р. сума заборгованості за анкетою-заявою складає 8779,70 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом 3000 гривень; - заборгованість за кредитом прострочена 43 гривень 00 копійок; - нараховані відсотки 5736 гривні 70 копійок; Позивач повідомляв відповідача про існуючу заборгованість за кредитним договором, проте відповідач не відреагував і до теперішнього часу заборгованість не погашена. Вказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання сторони не зявилися. До суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі (а.с. 28). Відповідач [PERSON] про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки в суд не повідомив (а.с. 24,26). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 13 березня 2013 року [PERSON] акцептовано публічну пропозицію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» про укладення кредитного договору шляхом підписання заяви-анкети № 002-050690/13-00938-вкл-к. Відповідачем було прийнято пропозицію позивача та підписано заяву-анкету № 002-050690/13-00938-вкл-к від 13.03.2013 року, відповідно до якої відповідачу було встановлено кредитний ліміт на суму 3000 гривень на строк 12 місяців (а.с. 6,7 копії заяв). [PERSON] скористався кредитними коштами, однак свої зобовязання в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами належним чином не виконує, станом на 24.04.2015 р. сума заборгованості за анкетою-заявою складає 8779 гривень (а.с. 10 розрахунок), з яких: - заборгованість за кредитом 3000 гривень; - заборгованість за кредитом прострочена 43 гривень 00 копійок; - нараховані відсотки 5736 гривні 70 копійок. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із умовами зазначеного договору сплата основної суми кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами, сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно, протягом дії договору до виконання сторонами своїх зобов'язань у повному обсязі. Згідно положень частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Передбачене статтею 1050 ЦК України право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від пред'явлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення статті 651 ЦК. Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи, що відповідач умови договору не виконав, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню, понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved