Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11155192000 від 16.05.2007 року. У позовній заяві, представник позивача свої вимоги обґрунтував тим, що 16 травня 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк», який у подальшому змінив назву на ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON], [INFO], було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11155192001, згідно з умовами якого, [PERSON] було надано кредит у розмірі 8 706 Швейцарських франків, кінцевим терміном повернення 16.05.2007 року, із розрахунку 8,99% річних за користування кредитними коштами. Між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] до кредитного договору були укладені додаткові угоди, які є невід'ємною частиною кредитного договору № 11154292000 від 16.05.2007 року: № 1 від 16.05.2007 року - графік погашення кредиту та № 2 від 26.02.2009 року - щодо зміни схеми погашення кредиту, відповідно до якого розмір щомісячного платежу складав 130 Швейцарських франків 00 сантимів з терміном погашення основного зобов'язання перед банком не пізніше 05.01.2014 року. Згідно умов кредитного договору, Позичальник зобов'язується своєчасно сплачувати на користь Банку проценти за користування кредитом за весь строк фактичного користування кредитом, здійснювати погашення заборгованості за кредитом згідно графіку погашення заборгованості шляхом внесення коштів щомісяця на рахунок, вказаний у договорі, сплачувати щомісяця проценти за користування кредитом на рахунок нарахованих відсотків. Однак Позичальник умови договору не виконував, суму заборгованості та проценти за користування кредитом на користь Банку не повернув. Відповідно до п. 1.2.2.1 Правил споживчого кредитування, позичальник зобов'язаний повернути кредит в повному обсязі в терміни то розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору та/або умов відповідної угоди сторін. Відповідно до п.п.1.3.1, 1.3.3, 1.3.4 Правил споживчого кредитування, нарахування процентів за вказаним договором здійснюється в два етапи, методом 30/360 відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України та чинного законодавства України, щомісяця в останній робочий день поточного місяця методом факт/360 відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України та чинного законодавства України. Термін сплати процентів з 01 по 10 число включно кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані банком відповідні проценти. В забезпечення усіх грошових зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 11155192000 року, укладеного між АІКБ «Укрсиббанк» та [PERSON], який у подальшому змінив назву на ПАТ «Укрсиббанк», та [PERSON], 16.05.2007 року укладено договір поруки № 114593. Відповідно до умов договору поруки [PERSON], як поручитель, поручається за виконання [PERSON] обов'язків, які виникли на підставі договору про надання споживчого кредиту. Згідно з ст. 553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки Так станом на 17.06.2014 року за відповідачем виникла заборгованість перед позивачем по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, яка становить 121 922 гривні 42 копійки, яка складається з; - заборгованості за тілом кредиту у сумі 80 144 гривні 16 копійок, - заборгованості за відсотками у сумі 39 682 гривні 33 копійок та 2 095 гривень 93 копійки Що підтверджується довідкою про розрахунок заборгованості. Згідно договору купівлі - продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року своє право вимоги, що виникло з кредитного договору у ПАТ «УкрСиббанк», останнім передано ПАТ «Дельта банк», що підтверджується договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року. Таким чином у ПАТ «Дельта банк» існують всі підстави для стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. З огляду на вищенаведене, позивач просить стягнути в солідарному порядку з [PERSON] [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] та [PERSON] [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь АТ «Дельта Банк» ідентифікаційний код за ЄДРПОУ 34047020, МФО 380236 р/р 373980009 заборгованість за кредитним договором у сумі 121 922 гривні 42 копійки та стягнути з [PERSON] [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] та [PERSON] [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» ідентифікаційний код за ЄДРПОУ 34047020, МФО 380236, р/р 6499100199 судові витрати за сплачений судовий збір у сумі 1 219 гривень 22 копійки. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав, відповідно до ст. 27 та ч.2 ст. 158 ЦПК України, заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями в матеріалами справи. На виконання вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідачу надсилалися судові повістки за адресою його місця мешкання. Згідно відмітки у поштовому повідомленні, відповідачі вчасно отримували виклики до суду. Згідно поштових повідомлень, судові повістки про виклик до суду не були вручені відповідачам через закінчення строків зберігання листів. Таким чином, суд вважає неявку відповідачів у судове засідання неповажною, оскільки суд належним чином сповістив відповідачів про явку до суду. Згідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки у судове засідання відповідача, належним чином сповіщеного та який не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі наявних в справі доказів (ч. 4 ст. 169 ЦПК України), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16 травня 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк», який у подальшому змінив назву на ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON], [INFO], було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11155192001, згідно з умовами якого, [PERSON] було надано кредит у розмірі 8 706 Швейцарських франків, кінцевим терміном повернення 16.05.2007 року, із розрахунку 8,99% річних за користування кредитними коштами. Між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] до кредитного договору були укладені додаткові угоди, які є невід'ємною частиною кредитного договору № 11154292000 від 16.05.2007 року: № 1 від 16.05.2007 року - графік погашення кредиту та № 2 від 26.02.2009 року - щодо зміни схеми погашення кредиту, відповідно до якого розмір щомісячного платежу складав 130 Швейцарських франків 00 сантимів з терміном погашення основного зобов'язання перед банком не пізніше 05.01.2014 року. Згідно умов кредитного договору, Позичальник зобов'язується своєчасно сплачувати на користь Банку проценти за користування кредитом за весь строк фактичного користування кредитом, здійснювати погашення заборгованості за кредитом згідно графіку погашення заборгованості шляхом внесення коштів щомісяця на рахунок, вказаний у договорі, сплачувати щомісяця проценти за користування кредитом на рахунок нарахованих відсотків. Однак Позичальник умови договору не виконував, суму заборгованості та проценти за користування кредитом на користь Банку не повернув. В забезпечення усіх грошових зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 11155192000 року, укладеного між АІКБ «Укрсиббанк» та [PERSON], який у подальшому змінив назву на ПАТ «Укрсиббанк», та [PERSON], 16.05.2007 року укладено договір поруки № 114593. Згідно договору купівлі - продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року своє право вимоги, що виникло з кредитного договору у ПАТ «УкрСиббанк», останнім передано ПАТ «Дельта банк», що підтверджується договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року. Суд вважає, що ПАТ «Дельта банк» має всі підстави для стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. Так станом на 17.06.2014 року в наслідок неналежного виконання умов кредитного договору та договору поруки за відповідачами виникла заборгованість перед позивачем по справі по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, яка становить 121 922 гривні 42 копійки, яка складається з; - заборгованості за тілом кредиту у сумі 80 144 гривні 16 копійок, - заборгованості за відсотками у сумі 39 682 гривні 33 копійок та 2 095 гривень 93 копійки Довідка про розрахунок заборгованості знаходиться в матеріалах справи. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч.2 ст.554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. До відношень встановлених по кредитному договору застосовуються положення параграфа 1,2 глави 71 ЦК України (ст. ст. 1046-1056), якщо інше не встановлене цим параграфом та не випливає з положень кредитного договору. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Суд, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів по справі, а також врахувавши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 193, 524, 526, 554, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved