Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») 09 червня 2016 року звернулось до Сахновищенського районного суду Харківської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.1-2). Ухвалою Сахновищенського районного суду Харківської області від 03 серпня 2016 року зазначена цивільна в порядку ст.116 ЦПК України передана до Кодимського районного суду Одеської області для розгляду по суті (а.с.55). В обґрунтування заявлених вимог представник позивача [PERSON] (повноваження підтверджуються довіреностями від 04 вересня 2015 року та 26 грудня 2016 року) в позовній заяві вказав, що 18 листопада 2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 5000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки. Укладений сторонами кредитний договір складається із заяви позичальника [PERSON] та Умов і правил надання банківських послуг. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання взятого на себе зобовязання, зокрема не повертає кредитні кошти та не сплачує відсотки за їх використання в порядку та строки, передбачені кредитним договором, що призвело до виникнення кредитної заборгованості, загальний розмір якої станом на 30 квітня 2016 року склав 15370 грн. 74 коп., з яких 4704 грн. 81 коп. заборгованості за кредитом, 8308 грн. 53 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1149,27 грн. пені та комісії, а також 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 708 грн. 13 коп. штрафу (процентна складова). Вказані кошти, а також сплачений позивачем судовий збір в сумі 1378 грн., представник позивача просив стягнути з відповідача, розглянувши справу без його участі, про що надав до суду відповідне письмове клопотання, в якому вказав про згоду позивача на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином, завчасно з дотриманням вимог ч.4 ст.74 ЦПК України була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Зокрема, виклик відповідача було здійснено відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про виклик в газеті «Урядовий курєр» №248(5868) від 30 грудня 2016 р. З урахуванням того, що доказів, які б свідчили про поважність неявки до залу суду відповідача [PERSON] надано не було, враховуючи необхідність дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою\~ст.157 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, суд вважає можливим розглянути вказану цивільну справу за відсутності відповідача [PERSON] та відповідно до ст.ст.224-226 ЦПК України провести заочний розгляд справи. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, Окрім цього, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки сторні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувальної технічної апаратури не здійснюється, тому суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши позовну заяву позивача та надані сторонами письмові докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та необхідність задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставами їх виникнення, окрім іншого, є договори та правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК). У справі, що розглядається, судом встановлено, що 18 листопада 2010 року відповідач [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою-анкетою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, просив надати йому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 5000, 00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Таким чином, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 5000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому, суд з врахуванням розяснень, які є в пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», укладеним сторонами кредитним договором визнає заяву відповідача [PERSON] від 18 листопада 2010 року про надання кредиту, Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.ст.526 та 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, у встановлений строк його виконання. Згідно ст.1049 ЦК України (правила якої застосовуються до відносин за кредитним договором) позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю грошові кошти у такій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що всупереч цих вимог відповідач [PERSON] взятих на себе зобовязань за вказаним кредитним договором належним чином не виконує. Правовими наслідками невиконання зобовязання або його виконання з порушенням умов є покладення на сторону обовязків, передбачених ст.611 ЦК України, зокрема сплати неустойки та відшкодування збитків. Відповідно до ст.549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредитору у разі порушення свого зобовязання, при цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання, а пенею неустойка що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Невиконання відповідачем [PERSON] взятих на себе кредитних зобовязань призвело до виникнення кредитної заборгованості, розмір якої станом на 30 квітня 2016 року склав 15370 грн. 74 коп., з яких 4704 грн. 81 коп. заборгованості за кредитом, 8308 грн. 53 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1149,27 грн. пені та комісії, а також 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 708 грн. 13 коп. штрафу (процентна складова). У звязку з цим позов ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню. Окрім цього, у звязку із задоволенням позову, у відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1378 грн. сплаченого позивачем судового збору (платіжне доручення від 23 травня 2016 року №PROM3BAI5Q) та 420 грн. витрат за публікацію у пресі оголошення про виклик відповідача (платіжне доручення №ВО907В1685 від 27 грудня 2016 року). На підставі викладеного,

Outcome: approved