Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 14428,21 грн. та судові витрати у розмірі 1762,00 грн. Позивач посилається на те, що згідно кредитного договору №б/н, укладеного 29.10.2014 між ПАТ КБ „Приват Банк та [PERSON], останній було видано кредит в розмірі 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, тому утворилася прострочена заборгованість по кредитному договору, яка станом на 30.11.2017 становить 14428,21 грн, з них: заборгованість за кредитом 415,13 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 9849,83 грн, заборгованість за пенею та комісією 3000,00 грн; штраф відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг штраф (фіксована частина) 500,00 грн, штраф (процентна складова) 663,25 грн., яку позивач і просить стягнути разом із судовими витратами. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження та не надав відзив на позовну заяву у строк передбачений в ухвалі про відкриття провадження у справі. Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює заочне рішення, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору №б/н, укладеного 29.10.2014 між ПАТ КБ „Приват Банк та [PERSON], останній було видано кредит в розмірі 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.5-31). Згідно Умов держатель картки зобовязався погашати заборгованість по кредиту, процентам за користування ним та комісію на умовах, пердбачених даним Договором. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов, при порушенні Клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф розмір якого встановлено тарифвми банку. У своїй письмовій заяві [PERSON] погодила, чим підтвердила своїм підписом, що онайомилася і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. Також відповідачка виразила згоду з тим, що підписана нею заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с.5). Судом встановлено, що відповідачка у порушення взятих на себе зобовязань умови договору не виконує, у зв'язку з чим утворилася заборгованість по кредитному договору, яка станом на 30.11.2017 становить 14428,21 грн, з них: заборгованість за кредитом 415,13 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 9849,83 грн, заборгованість за пенею та комісією 3000,00 грн; штраф відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг штраф (фіксована частина) 500,00 грн, штраф (процентна складова) 663,25 грн. (а.с. 4). Відповідно до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1050 ЦК України передбачено право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних процентів у випадку прострочення повернення чергової частини позики, якщо договором встановлений обовязок позичальника повертати позику частинами. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 29 жовтня 2014 року в сумі 14428,21 грн. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. При подачі позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 1762,00 грн., який документально підтверджений платіжним дорученням і тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача сплачені судові витрати в повному обсязі.\~ На основі викладеного,

Outcome: approved