Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] «ПРИВАТ БАНК» (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою в якій вказує, що 11 жовтня 2013 року [PERSON] (далі-відповідач) отримав кредит у розмірі 2000 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, на підставі яких відповідач дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (далі договір), що підтверджується його підписом у заяві. Власник карткового рахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.п. 1.1.2.7, 2.1.1.5.7 договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Пунктом 2.1.1.7.6. договору передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 гривень 00 копійок +5 відсотків від суми позову. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послу позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Свої зобовязання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого його заборгованість станом на 31 січня 2018 року складає 11\~693 гривні 66 копійок. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача. Позивач просить, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 11 жовтня 2013 року в сумі 11 693 гривні 66 копійок та понесені судові витрати. Надав до суду клопотання в яких просив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без участі представника Банку, позов підтримує в повному обсязі. Ухвалою суду від 16 березня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі. Відповідач копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження отримав 22 березня 2018 року, однак станом на 16 квітня 2018 року відповідачем не подано відзиву протягом строку, встановленого судом, відповідно до положень ч. 1\~ст. 278 ЦПК України. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло, відповідно до положень ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, тому суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів. Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно з вимогами ст. ст. 274-279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Публічним Акціонерним Товариством [PERSON] «ПРИВАТ БАНК» та [PERSON] було укладено 11 жовтня 2013 року кредитний договір б/н, на підставі якого відповідач заповнив заяву на отримання кредиту, зі сплатою відсотків за користування кредитом, був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, якими передбачені всі умови користування платіжною карткою та строки погашення кредиту, про що свідчить його підпис у вказаних документах, наведені обставини підтверджуються анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ від 11 жовтня 2013 року, витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором б/н від 11 жовтня 2013 року заборгованість [PERSON], станом на 31 січня 2018 року складає 11\~693 гривні 66 копійок, а саме: заборгованість за кредитом 1\~428 гривень 07 копійок; заборгованість за відсотками 9\~232 гривні 56 копійок; заборгованість по судовим штрафам 1033 гривні 03 копійки. Відповідно до Статуту ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК», Банківської ліцензії № 22 від 05 жовтня 2011 року, Відомості з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) та Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] «ПРИВАТ БАНК» є юридичною особою зареєстрованою в передбаченому Законом порядку. Як вбачається з п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 витягу з Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість по Кредиту, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором, у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання по поверненню Кредиту (в тому числі Простроченого кредиту та Овердрафта), сплатити винагороду Банку. Пунктом 1.1.7.12 вищезазначених Умов передбачено, що Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Згідно з частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526, частини третьої статті 549 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов Договору. За несвоєчасне виконання зобовязання, боржнику нараховується пеня, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення платежу. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (статтею 611 ЦК України). Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною другою статті 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу та проценти від простроченої суми. Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Крім того, за кредитним договором, сторонами передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по одному із грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи зазначене, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15), де вказано, що цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості, а саме: заборгованість за кредитом 1 428 гривень 07 копійок; заборгованість за відсотками 9\~232 гривні 56 копійок (разом 10 660 гривень 63 копійки) підлягають задоволенню, а вимога про стягнення заборгованості по судовим штрафам 1033 гривні 03 копійки - не підлягає задоволенню у зв'язку з її безпідставністю. Відповідно до частини 2 пункту 3 статті 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial