Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Київенерго» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] за спожиту електричну енергію, яка станом на 01 березня 2014 року з урахуванням індексу інфляції та 3% річних становила 3 395 грн. 81 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до положень ч. 9 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий Кур'єр» від 08 серпня 2014 року, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] проживає та є власником особового рахунку квартири [ADDRESS]. Наявність відносин між сторонами, а, отже, і виникнення цивільних прав та обов'язків, підтверджується діями сторін: позивач здійснює постачання електричної енергії, а відповідач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Так, відповідно до положень ч. 3 ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 4 ст. 4 ЦК України передбачено, що актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету Міністрів України. Згідно положень ст. 3 Закону України «Про електроенергетику» відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, а також з централізованим диспетчерським (оперативно-технологічним) управлінням, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до п. 1 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (надалі - Правила) ці Правила регулюють відносини між громадянами та енергопостачальниками. Правила обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Так, відповідно до п. 19-22 Правил розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. За власним рішенням енергопостачальник має право самостійно знімати показання приладів обліку у споживача. Оплата спожитої електричної енергії може здійснюватися: за розрахунковими книжками; за платіжними документами, які виписуються енергопостачальником; за карткою попередньої оплати. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено в судовому засіданні, станом на 01 березня 2014 року у відповідача наявна заборгованість перед підприємством позивача за спожиту електричну енергії з урахуванням трьох відсотків річних та індексу інфляції в сумі 3 395 грн. 81 коп., що підтверджується наданими позивачем розрахунками, перевіреними у судовому засіданні (а.с. 6). Окрім того, відповідно до п. 35 Правил енергопостачальник має право відключити споживача у разі порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному п. 27 цих Правил. За неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань, а саме, не проведення оплати за спожиту електричну енергію, 03 липня 2013 року енергопостачання відповідачу було припинено згідно з нарядом-допуском № 5136 (а.с. 17). На підставі вищевикладеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а стягненню підлягає заборгованість у загальному розмірі 3 395 грн. 81 коп. Також, в порядку ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом, а також 420 грн. 00 коп. витрат, пов'язаних з публікацією в газеті «Урядовий кур'єр» оголошення про виклик відповідача (а.с. 36-38), а разом 663 грн. 60 коп. Враховуючи викладене, на підставі ст. 3 Закону України «Про електроенергетику», п.п. 1, 19-22, 35 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, ст.ст. 4, 11, 526, 625 ЦК України та

Outcome: approved