Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення\~заборгованості вказуючи, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 12.11.2014 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 37724,33 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» умовами та правилами, тарифами, складають між ним і банком договір, про що свідчить його підпис в заяві. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав кредит у розмірі, встановленому кредитним договором, а відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. В звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 19.09.2016 року має заборгованість 23962,60 грн., яка складається з наступного: 23962,60 грн. - заборгованість за кредитом; \~2802,90 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;\~\~4184,50 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 7096,44 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором та понесені ними судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с. 37). Відповідач [PERSON] позов визнав частково, пояснив, що сума заборгованості повинна бути менша, бо він платив по кредиту. Заборгованість виникла, бо не мав можливості платити по кредиту, потім банк запропонував реструктуризацію боргу, з чим погодився, однак сплачувати по 1400 грн. щомісячно також не має змоги. Не згоден з стягненням з нього пені і штрафу, мотивуючи вимогами ст.551 ЦК України, в частині заборгованості за кредитом та відсотками за його користування позов визнав. Просить позов задовольнити частково. Вислухавши відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Так, факт перебування сторін у договірних відносинах підтверджується Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт від 12.11.2014 року, згідно якого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», з метою створення умов для виконання відповідачем зобовязань по кредитному договору, зменшено розмір заборгованості, а саме проценти на 3444,00 грн., комісію на 1021,39 грн., штраф на 2630,89 грн., заборгованість по договору з дати підписання складає 40199,33 грн. дата кінцевого погашення заборгованості за договором 30.11.2017 року. Відповідно до п. п.2.1, 2.2. Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 12.11.2014 року банк надав [PERSON] кредит у в розмірі 37724 грн. 33 коп. на строк 36 місяців з 12.11.2014 р. по 30.11.2017 р. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в обмін на зобовязання по поверненню кредиту, сплаті процентів відповідно до умов договору. Дата останнього погашення повинна бути не пізніше 30.11.2017 року. Сторони також узгодили, що при порушенні строків погашення заборгованості більше ніж на 31 день по зобовязанням, строк яких не настав, строком повернення кредиту рахується 32-й день з моменту виникнення порушення, заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 7096,44 грн. При порушенні позичальником зобовязань з погашення кредиту, останній сплачує банку пеню, розмір якої вказаний в умовах і правилах за кожний день просрочки ( а.с. 6). Згідно з розрахунком, у звязку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань за вказаним кредитним договором, станом на 12.11.2014 року останній має заборгованість 38046 грн. 44 коп., в тому числі: \~23962 грн. 60 коп. - заборгованість за кредитом; 2802 грн. 90 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4184 грн. 50 коп. - заборгованість по пені та комісії за користування кредитом, 7096 грн. 44 коп. - штраф (а.с.4). Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.ч.1,2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.615 ЦК України, у разі порушення зобовязання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму згідно ст. 625 цього Кодексу. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.ч.1,4 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Факт надання позивачем відповідачу кредитних коштів та отримання їх відповідачем не заперечується, відповідач визнав позов в частині 23962 грн. 60 коп. заборгованості за кредитом та 2802 грн. 90 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, що не суперечить обставинам справи та закону, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, тому позов в цій частині підлягає задоволенню, а вказана заборгованість - стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. Разом з тим, відповідно до ст.ст.549, 511 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Статтею 549 ЦК України визначено, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне і те саме порушення - строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, тому у задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 4184,50 грн. слід відмовити, а штраф, передбачений п. 2.2. Генеральної угоди, укладеної між сторонами, в розмірі 7096,44 грн. (а.с. 6) стягнути з відповідача. При зверненні з позовом до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1378,00 грн. (а.с.1) за вимогу майнового характеру, просив стягнути з відповідача 38046,44 грн., судом позов задоволено частково на суму 33861,94 грн., що в процентному відношенні становить 89%, отже, відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 1226,42 грн. сплаченого судового збору. На підставі ст.ст. 252-255, 258, 261, 525, 526, 554, 610, 611, 612, 615, 625, 651, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: partial