Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» (далі за текстом - Банк) звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 20 грудня 2010 року між Банком та відповідачем укладено Договір № б/н, згідно умов якого останньому був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В свою чергу відповідач зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти. Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. [PERSON] в період дії кредитного договору не дотримувався його умов, внаслідок чого станом на 31 грудня 2014 року в нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 6282 грн. 97 коп., з яких: 3883 грн. 13 коп. - заборгованість за кредитом, 1324 грн. 46 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 300 грн. 00 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500,00грн. - штраф (фіксована частина), 275 грн. 38 коп. - штраф (процентна складова). Посилаючись на неналежне виконання відповідачем кредитних зобов'язань, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 6282 грн. 97 коп., а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача Лісовий О.О. не з'явився, надав суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та письмових заперечень проти позову не надав. Враховуючи умови, встановлені ч.1 ст.224 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 грудня 2010 року між ПАТ Комерційний Банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено Договір № б/н строком на 360 днів, згідно умов якого [PERSON] був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 5000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с. 8-33). Відповідач надав згоду на те, що зміна кредитного ліміту проводиться за рішенням Банка, який в будь-який момент має право змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт згідно п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Підписанням договору відповідач надав пряму та безумовну згоду щодо прийняття будь-якого кредитного ліміту, встановленого Банком відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти [PERSON] 24 лютого 2011 року було змінено кредитний ліміт і встановлено 3860,00 гривень, 23 квітня 2012 року було збільшено кредитний ліміт до 4000,00 гривень. (а.с. 7). Встановлено, що в період дії кредитного договору відповідач не дотримувалася його умов, внаслідок чого станом на 31 грудня 2014 року в нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 6282 грн. 97 коп., з яких: 3883 грн. 13 коп. - заборгованість за кредитом, 1324 грн. 46 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 300 грн. 00 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500,00грн. - штраф (фіксована частина), 275 грн. 38 коп. - штраф (процентна складова). В обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором позивач надав відповідний розрахунок, правильність якого була перевірена судом підчас розгляду справи. Розрахунок заборгованості відповідає умовам договору. (а.с. 5-6). За змістом ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до положень ст.ст.549, 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені). Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов'язань в строки, передбачені договором кредиту, належним чином не виконав, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved