Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 267119,94 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 12.02.2007 року між ПАТ КБ Приват Банк та [PERSON] було укладено Кредитний договір № ІF0SE00000037, на підставі якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 15000 грн. на термін до 12.02.2009 року, з відсотковою ставкою 2,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, в обмін на зобовязання по поверненню кредиту, сплаті процентів, а також можливих комісій та інших винагород. 12.02.2007 року з метою забезпечення виконання взятих на себе зобовязань відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки між позивачем і відповідачем [PERSON], відповідно до якого поручитель зобов'язався перед банком солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником [PERSON] зобов'язання за кредитним договором. Однак позичальник [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує, кредитні кошти банку не сплачує, в звязку з чим виникла заборгованість станом на 29.04.2016 року в загальній сумі 408566,12 грн., однак в дану суму входить і сума 141446,18 грн., яка вже була задоволена згідно рішення Надвірнянського районного суду від 25.05.2012 року. Таким чином заборгованість становить 267119,94 грн. і банк змушений звернутися в суд з позовом про стягнення даної суми заборгованості в солідарному порядку з відповідачів, а також судових витрат по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву, в якій просить позов задоволити, справу розглянути у відсутності представника банку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлені завчасно і належним чином, про що свідчить як поштова розписка, так і оголошення в засобах масової інформації (г-та «Галичина» № 69 (5218) від 08.09.2016 року), про причини неявки чи слухання справи в їх відсутність заяви суду не подавали. Сторони, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається по останньому відомому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За письмової згоди представника позивача суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 12.02.2007 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ІF0SE00000037, на підставі якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 15000 грн. до 12.02.2009 року на ремонт житла, з відсотковою ставкою 2,00 % на місяць в обмін на зобовязання по поверненню кредиту, сплаті процентів, а також можливих комісій. Свої зобовязання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі. Згідно з умовами кредитного договору, погашення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником в порядку та строки відповідно до розмірів, визначених в кредитному договорі. Факт виконання банком своїх договірних зобовязань за вищезазначеним кредитним договором сторонами не оспорюються. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено говором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів вільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 12.02.2007 року для забезпечення повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитом, сплати винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодовування збитків був укладений договір поруки між позивачем і відповідачем [PERSON] Як вбачається із договору поруки відповідач [PERSON] взяв на себе зобовязання відповідати перед кредитором як солідарний боржник за своєчасне і повне виконання зобовязань відповідачем [PERSON] за кредитним договором. Згідно із ст. 554 ч. 1 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Стаття 554 ч. 2 ЦК України передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, [PERSON] належно їх не виконував, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 29.04.2016 року, згідно якого заборгованість по кредиту становить загалом 408566,12 грн., в тому числі: - заборгованість по кредиту 13421,98 грн., - заборгованість по процентам за користування кредитом 115540,41 грн., - заборгованість по комісії за користування кредитом 4725,00 грн., - пеня за несвоєчасне погашення платежів 274878,73 грн. Відповідно до наведених розрахунків вбачається, що відповідачем порушено терміни сплати кредиту та процентів по кредитному договору. Також судом встановлено, що згідно рішення Надвірнянського районного суду від 25.05.2012 року задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] заборгованість, яка виникла станом на 21.02.2012 року в сумі 141446,18 грн. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Таким чином до стягнення з відповідачів підлягає заборгованість по кредитному договору в сумі 267119,94 грн. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Виходячи із зазначеного, відповідачі зобовязані погасити заборгованість за кредитом, тому суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Будь-яких доказів на підтвердження належного виконання взятого на себе зобовязання та на спростування позовних вимог відповідачі суду не представили. Тому суд, оцінюючи всі докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів також слід стягнути судові витрати по справі згідно поданих квитанцій. На підставі наведеного ст.ст.20, 203, 207, 215-217, 236, 526, 530, 536, 551, 553, 554, 589, 610, 611, 1054 ЦК України,

Outcome: approved