Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» (ПАТ «ВіЕйБі БАНК») (далі банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 26 793,86 грн., посилаючись на те, що 27 січня 2011 року між банком та відповідачем був укладений договір № ВL_ЖГ000100025 (далі кредитний договір), відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит у сумі 5 500,00 грн. зі сплатою 20 % річних. Умовами кредитного договору сторони узгодили термін повернення відповідачем отриманих коштів 27 січня 2014 року. Згідно з п. 2.4.2. кредитного договору проценти та комісії за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у Додатку № 1 цього договору. Згідно з п. 4.3. кредитного договору у випадку прострочення позичальником сплати або не сплати в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і, які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п. 9 Договору. Позивач свій обовязок за кредитним договором виконав тим, що надав відповідачу одноразово кредит у повному розмірі, а відповідач ухиляється від виконання прийнятих зобовязань, у зв'язку з чим, станом на 12 серпня 2015 року у неї утворилася заборгованість за кредитним договором у сумі 26 793,86 грн., яка складається: з тіла кредиту у сумі 2 935,69 грн., відсотків за користування кредитом у сумі 1 637,51 грн., комісії за РО у сумі 1 300,27 грн., пені за несвоєчане погашення кредиту у сумі 20 920,39 грн. Просить суд стягнути з відповідача кредитну заборгованість у сумі 26 793,86 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, повідомила суд про розгляд справи в її відсутність та те, що вона позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що вона виплачувала кредит до листопада 2012 року поки, після того їй зменшили заробітну плату і вона не змогла погашати борг. Просила суд зменшити розмір пені. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 27 січня 2011 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № ВL_ЖГ000100025, відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит у сумі 5 500,00 грн. на строк по 27 січня 2014 рок, з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 20 % річних (а.с.4-8); згідно розрахунку відповідач станом на 12 серпня 2015 року має прострочену заборгованість за кредитним договором в розмірі 26 793,86 грн., яка складається із: тіла кредиту у сумі 2 935,69 грн., відсотків за користування кредитом у сумі 1 637,51 грн., комісії за РО у сумі 1 300,27 грн., пені за несвоєчане погашення кредиту у сумі 20 920,39 грн. (а.с.13-14). Згідно з п. 4. Спеціальної частини кредитного договору щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом встановлена в розмірі 1,50 % від суми кредиту. Згідно з п. 2.4.2. кредитного договору проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення частини кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у Додатку № 1 цього договору. Згідно з п. 2.5.2. кредитного договору позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк», вказаний у п.6. Спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені у графіку, а також сумах комісії за управлінням кредитом. Згідно з п. 4.3. кредитного договору у випадку прострочення позичальником сплати або не сплати в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка застосовується для обчислення пені, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п. 9 Договору. Згідно п. 9. Спеціальної частини кредитного договору пеня, передбачена п. 4.3 Загальної частини договору встановлена у розмірі 0,50 %. Згідно з п. 4.4. кредитного договору застосування або незастосування пунктів цього Договору, якими встановлюється порядок нарахування та розміри неустойки (штрафу/пені) за невиконання або/та неналежне виконання позичальником умов Договору, є правом банку. Позичальник зобовязаний сплатити нараховану йому на умовах цього Договору суму штрафів на першу письмову вимогу банку за реквізитами, що будуть зазначені в такій вимозі. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Суд дійшов висновку, що відповідач неналежно виконувала свої зобовязання по кредитному договору тим, що в передбачені кредитним договором строки та розмірі не сплатила кредит, в результаті чого виникла заборгованість, яка складається із заборгованості: за кредитом у сумі 2 935,69 грн., за процентами за користування кредитом у сумі 1 637,51 грн., за комісією за РО у сумі 1 300,27 грн. Що стосується виникнення заборгованості у вигляді плати за пропуск платежів (пеня) у сумі 20 920,39 грн., що є видом неустойки, то суд вважає, що вона підлягає зменшенню на підставі ч. 2 ст. 616 ЦК України. Згідно з ч. 2 ст. 616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданим порушенням зобовязання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Із матеріалів справи видно, що кредитний договір укладався сторонами на строк 36 місяців з 27 січня 2011 року по 27 січня 2014 року, відповідач після отримання кредиту в сумі 5 500,00 грн. зобовязання по внесенню щомісячних платежів, передбачених Графіком погашення заборгованості не виконувала, останній платіж внесла 15 листопада 2012 року в сумі 200,00 грн., проте позивач звернувся до суду з позовом лише 19 серпня 2015 року, чим сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобовязання та не вжив заходів до їх зменшення шляхом звернення з позовом до суду після припинення відповідачем внесення щомісячних платежів в рахунок погашення кредитної заборгованості. В розрахунку позивач вказав, що розмір основної заборгованості відповідача становить 2 935,69 грн., а розмір пені 20 920,39 грн., що значно перевищує розмір основної заборгованості та є обставиною для зменшення розміру неустойки до розміру заборгованості за основним зобовязанням до 2 935,69 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідача становить 8 809,16 грн., із яких: 2 935,69 грн. - кредит, 1 637,51 грн. - проценти за користування кредитом, 1 300,27 грн. комісія за користування кредитом, 2 935,69 грн. плата за пропуск платежів (пеня). Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Із матеріалів справи видно, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 березня 2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі БАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким, з 20 березня 2015 року розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ «ВіЕйБі БАНК» [PERSON] (а.с.18). Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Так як позивач звільнений від сплати судових витрат, то з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial