Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк (далі Позивач) звернулося до суду із названим позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі Відповідач) заборгованість за кредитним договором в сумі 19096.49 грн. та судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивує тим, що 16.09.2013 року між Позивачем та Відповідачем було укладено кредитний договір без номера у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2000.00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначає, що Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам складає між ним і Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. На виконання умов даного договору банк свої зобовязання виконав належним чином, надавши Відповідачеві кредит в сумі 2000.00 гривень. Проте, в порушення умов кредитного договору, і Умов та правил надання банківських послуг Відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобовязань і станом на 30.04.2016 року має заборгованість по кредитному договору на загальну суму 19096,49 гривень, яка складається з: 1995.56 грн.-заборгованість за кредитом, 12928.62 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 2786.76 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн.-штрафу (фіксована частина) і 885.55 грн. штрафу (процентна складова). В судове засідання представник Позивача не прибув, але в заяві на імя суду просить справу розглядати без участі представника, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не прибула, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином відповідно ст. 169 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 16.09.2013 року між Позивачем та Відповідачем було укладено кредитний договір без номера у розмірі 2000.00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Відповідач був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у заяві на отримання кредиту. Позивач виконав свої зобовязання по договору та перерахував на платіжну картку Відповідача передбачену кредитним договором суму коштів 2000 грн. Відповідно до умов кредитного договору Відповідач зобовязувався повернути суму кредиту, відсотків,винагороди відповідно до Заяви та Умов. Проте Відповідач порушував умови кредитного договору щодо повернення кредиту та інших платежів. Станом на 30.04.2016 року має заборгованість по кредитному договору на загальну суму 19096,49 гривень, яка складається з: 1995.56 грн.-заборгованість за кредитом, 12928.62 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 2786.76 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн.-штрафу (фіксована частина) і 885.55 грн. штрафу (процентна складова). Встановлені обставини підтверджуються: копією кредитного договору та Умовами до нього, розрахунком заборгованості за кредитним договором ( а.с.4-31). Таким чином, аналізуючи надані по справі і досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до наступного висновку. Так, відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За умовами кредитного договору Позивач свої зобовязання щодо надання грошових коштів відповідно до умов строкового кредитного договору Відповідачу в сумі 2000 гривень виконав, тоді як Відповідач взяті на себе зобовязання по кредитному договору виконував неналежним чином, порушує строки його виконання, що суперечить вимогам ст. 530 ЦК України, яка визначає, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи вищевикладене обґрунтування, та приймаючи до уваги, що Відповідач без поважних причин не виконав взятих на себе зобовязань, суд вважає, що позов ґрунтується на законі, а тому він підлягає задоволенню. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1378.00 грн. документально підтвердженого сплаченого судового збору.

Outcome: approved