Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (далі ПАТ КБ Приватбанк) звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 88393,80 грн. за кредитним договором без № (далі Договір), укладеного між сторонами 21.12.2007 року, за умовами якого відповідач отримав кредит у виді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з неповерненням в строк боргу згідно умов Договору позивач просить стягнути з відповідача 88393,80 грн., стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача згідно заяви підтримав заявлені позовні вимоги повністю, просить позов задовольнити. Відповідач позов не визнав, проти задоволення позову заперечує. Вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки сплив строк позовної давності. Просив застосувати строк позовної давності і відмовити позивачу в задоволенні позову. Вислухав пояснення відповідача, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи: копію кредитного Договору, копію заяви позичальника від 21.12.2007 року; умови та правила надання банківських послуг; офіційний курс гривні до іноземної валюти Національного банка України на 30.11.2014 року; розрахунок заборгованості, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] було укладено кредитний договір. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши кредит у виді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом зі строком дії картки до грудня 2010 року. [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, не здійснював оплату по кредитному договору щомісячно, згідно розрахунку позивача станом на 30.11.2014 року позивач має заборгованість за кредитним договором в сумі 5908,68 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 88393,80 гривень, яка складається з: 1601,55 доларів США - заборгованість за кредитом; 3154,35 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 839,58 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 33,42 та 279,77 доларів США - штрафи за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530, 543, 610, 612, ч. 1 ст. 1049, 1050, ч. 1 ст. 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Таким чином діями відповідача [PERSON] були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і право позивача на отримання виконання за зобов'язанням за вищезазначеним договором. Згідно Договору, позивач надав відповідачу кредит на строк з дати видачі картки по грудень 2010 року. Погашення заборгованості за вказаним кредитним договором повинно було здійснюватися відповідачем щомісячно зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно наданого позивачем розрахунку відповідач [PERSON] з жовтня 2008 року не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання, не здійснює погашення заборгованості. Дані про погодження іншого строку виконання умов договору між сторонами при розгляді справи судом не встановлено. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 256-257 ЦК України позовною давністю є строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки. Згідно ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Умовами укладеного між сторонами договору був деталізований обов'язок боржника повернути весь борг та встановлено самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку. За такого право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності починається з моменту порушення строку його погашення. Позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, обчислюється з моменту настання строку погашення чергового платежу. Про порушення свого права позивачу ПАТ КБ Приватбанк було відомо з грудня 2010 року закінчення строку дії банківської картки. Відповідач нерегулярно здійснював погашення заборгованості відповідно до умов кредитного договору. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею боргу або іншого обов'язку (ч.1 ст.264 ЦК України), обставини, які б свідчили про переривання перебігу строку позовної давності при розгляді справи не встановлено. Таким чином, як встановлено в судовому засіданні, позов предявлено до суду поза межами строку позовної давності. Відповідно до ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони в спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивачем [PERSON] заявлено про застосування позовної давності. Матеріали справи не містять даних щодо погодження сторонами згідно положень ч. 1 ст. 259 ЦК України іншого терміну позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії та штрафів за даним договором. За договором про комплексне банківське обслуговування, яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України). Передбачений законом строк позовної давності позивачем дотриманий не був, оскільки встановлено, що відповідач не виконував взятих на себе зобов'язань щодо погашення кредиту, після закінчення в грудні 2010 року строку дії картки, нова картка для відповідача не перевипускалась, проте позивач звернувся до суду з позовною заявою про захист свого порушеного права лише в грудні 2014 року, тобто з пропуском установленого статтею 257 ЦК України трирічного строку позовної давності. Таким чином строк позовної давності за вимогою щодо стягнення заборгованості за кредитним договором скінчився. Поважних причин пропуску строку позовної давності при розгляді справи не встановлено. За вказаних обставин слід відмовити в задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною відповідачем у справі [PERSON] На підставі викладеного, ст.ст. 256, 257, 259, 261, 264, 266, 267, 509, 525, 526, 530, 549, 550, 612, 625, 1046-1054 ЦК України,

Outcome: dismissed