Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» 12 жовтня 2017 року звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 11 жовтня 2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобов`язання виконав, кредит надав, але відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконав, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за ним станом на 31 липня 2017 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 33\~143,28 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 954,72 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 26\~191,12 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3\~943,00 грн.,\~ штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 1\~554,44 грн. Оскільки,\~відповідач добровільно\~здійснювати погашення\~заборгованості не\~бажає,\~позивач змушений\~був звернутися\~до суду\~і просить\~стягнути з\~відповідача на\~свою користь\~суму заборгованості\~в розмірі\~33\~143,28\~грн.\~та судові\~витрати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі. Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 02 лютого 2018 року ухвалено заочне рішення, яким стягнуто з [PERSON] на\~користь Публічного\~акціонерного товариства\~Комерційний банк\~«Приватбанк» заборгованість\~за кредитним\~договором №\~б/н\~від 11\~жовтня 2011\~року в\~розмірі 33\~143,28\~грн.\~та судові\~витрати в\~розмірі 1\~600,00\~грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2018 року прийнято заяву про перегляд заочного рішення від 02 лютого 2018 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2019 року скасувано заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2018 року. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив застосувати строки позовної давності. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 11 жовтня 2011 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» із наміром укласти кредитний договір, та ним було підписано анкету-заяву клієнта на оформлення кредитного ліміту на платіжну картку (а.с. 7). Відповідач отримав платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації. У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ (а.с. 8-31). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до наданого банком розрахунку, заборгованість відповідача станом на 31 липня 2017 року становить 33\~143,28 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 954,72 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 26\~191,12 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3\~943,00 грн.,\~ штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 1\~554,44 грн. (а.с. 5-6). Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з заявою про застосування строків позовної давності. Статтею 253 ЦК України\~визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається\~\~з моменту порушення строку його погашення. Отже, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником частинами до 25 числа місяця, то\~початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобов`язання. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року № 6-154цс15, яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 ЦК України). Відповідно до умов договору, укладеного 11 жовтня 2011 року між\~ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , кінцевий термін виконання кредитного зобов`язання відповідає строку дії картки. Останній платіж внесено відповідачем 23 квітня 2013 року. Отже, з 26 квітня 2013 року розпочався строк позовної давності для звернення позивача до суду за захистом порушених прав, однак позивач звернувся до суду з даним позовом лише 12 жовтня 2017 року. З урахуванням того, що позивач пред`явив вимоги до відповідача, з порушенням строків позовної давності відповідно до ст. 257 ЦК України, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості необхідно відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд враховує, що позивач від сплати судових витрат не звільнений, його позовні вимоги не підлягають задоволенню, у зв`язку з чим відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed