Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

публічне акціонерне товариство “Дельта Банк” далі ПАТ “Дельта Банк” звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між ПАТ “Дельта Банк” та відповідачем було укладено договір про надання кредиту № 013-29044-151111 від 15 листопада 2011 року. Станом на 17 січня 2014 року заборгованість відповідача по кредитному договору складає 16071грн.74 коп., яка складається з тіла кредиту 6956 грн. 30 коп., простроченого тіла кредиту 4661 грн. 99 коп., заборгованості за комісіями 4453 грн. 45 коп. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість в сумі 16071грн.74 коп. В судове засідання позивач не з’явився, надав заяву про розгляд справи без його участі , позов підтримав в повному обсязі, не заперечує проти заочного рішення. Згідно ст. 158 ЦПК України особа яка бере участь у справі , має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності . З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивача суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином ,за зареєстрованим місцем проживання , причину неявки суду не повідомив , до суду не з»явився . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до положення ст. 197 ч. 2 ЦПК України суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд , вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що між ПАТ “Дельта Банк” та [PERSON] було укладено договір № 013-29044-151111 від 15 листопада 2011 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом відкриття держателю кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 9000 грн. Згідно п. 1.5 Договору кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої , на умовах погоджених сторонами у цьому договорі , та не потребує підписання додаткових угод. Судом встановлено , що сторони не ставили питання про розірвання договору № 013-29044-151111 від 15 листопада 2011 року . Згідно п. 2.3 Договору клієнт сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками які зазначені в тарифах (а.с. 5) Згідно п. 3.6 Договору клієнт картки зобов’язаний щомісяця в строки визначені правилами здійснювати погашення заборгованості у виді обов’язкового мінімального платежу , складові якого зазначаються в тарифах (а.с. 6) Тарифами визначено процент за користування кредитною лінією та плату за обслуговування кредитного залишку та за обслуговування карткового рахунка п. 1.6, 1.7(а.с.8) Таким чином між позивачем та відповідачем виникли цивільні права та обов’язки які вони врегулювали договором № 013-29044-151111 від 15 листопада 2011 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом відкриття держателю кредитної лінії. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог — відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ч. 1 ЦК України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. ст. 1054 ч. 2 , 1050 ч. 2 ЦК України якщо договором встановлений обов’язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 013-29044-151111 від 15 листопада 2011 року укладеного між ПАТ “Дельта Банк” та [PERSON] заборгованість станом на 17 січня 2014 року становить 16071 грн.74 коп., яка складається з тіла кредиту 6956 грн. 30 коп., простроченого тіла кредиту 4661 грн. 99 коп., заборгованості за комісіями 4453 грн. 45 коп. (а.с.17-18). За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідач [PERSON] не оспорював договір позики, укладений між ПАТ “Дельта Банк” та ним , не надав суду доказів, що кредитний договір укладений відповідачем проти його справжньої волі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд вважає за доцільне стягнути з [PERSON] заборгованість за договором на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки в сумі 16071 грн.74 коп., яка складається з тіла кредиту 6956 грн. 30 коп., простроченого тіла кредиту 4661 грн. 99 коп., заборгованості за комісіями 4453 грн. 45 коп. яка виникла станом на 17 січня 2014 року та яка заявлена позивачем в позовній заяві . Вирішуючи питання про стягнення судових витрат які позивач зазначає в сумі 243 гривень 60 копійок як витрат на сплату судового збору які підтверджуються квитанцією (а.с.1) суд виходить з того що згідно вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. ст. 6, 526,530, 533, 549, 612 , 1054 ЦК України, ст. ст. 3,4, 10, 11, 14,57, 60, 74, 88, 158, 197, 212,213,214, 215, 224 ЦПК України,-

Outcome: approved