Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 03 вересня 2013 року між ними та [PERSON] укладений кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відстоків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, відповідач зобовязувався щомісяця виконувати свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Всупереч умовам договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого утворилась прострочена заборгованість по тілу кредиту 2749,88 грн., заборгованість по процентам 18331,23 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1054,06 грн. Загальна сума заборгованості складає 22635,17 грн.,яку просять стягнути з відповідача в примусовому порядку. Крім того просять стягнути з відповідача 1600 грн. сплаченого судового збору. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, згідно якої просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що дійсно 03.09.2013 року у ПАТ КБ «Приват Банк» отримав кредит у розмірі 2800 грн., проте погашення по кредиту здійснював нерегулярно, у звязку зі скрутним матеріальним становищем, на підставі чого виникла заборгованість. Проте, з розрахунком заборгованості, наданим позивачем не згоден, вважає його таким, що не відповідає обставинам справи та є значно завищеним. Не заперечує проти стягнення з нього заборгованості за кредитом в розмірі 2749,88 грн. та заборгованості по відсоткам у сумі 3761,83 грн. В іншій частині заявлених вимог просив відмовити. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційної гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст. 10 ЦПК України. На суд покладається обов'язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України). На підтвердження існування між сторонами кредитних зобов'язань та підставності заявленого позову банком надано заповнену та підписану відповідачем [PERSON] 03.09.2013 року Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку/а.с.6/. Зі змісту такої Анкети-заяви /а.с.6/ вбачається, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Проте зобов'язання за вказаним договором відповідач [PERSON] належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 31.07.2017 року, згідно розрахунку позивача, має заборгованість перед позивачем за кредитним договором у сумі сумі 22635,17 грн., де заборгованість по тілу кредиту 2749,88 грн., заборгованість по процентам 18331,23 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1054,06 грн. /а.с.5/. Відповідач в свою чергу, будь-які докази на спростування обставин, пов'язаних з розміром нарахованої позивачем кредитної заборгованості та підставності вимог щодо її стягнення суду не надав. При цьому відповідач, зазначаючи про те, що позивачем не доведено факту наявності заборгованості у розмірі 22635,17 грн., не врахував, що обов'язок по доведенню таких обставин покладається на сторони. При цьому, банк повинен довести факт укладення кредитного договору і наявність заборгованості, а клієнт банку має спростувати доводи банку та довести протилежне. Неможливість спростування/доведення останнім цих обставин не звільняє його від відповідальності за неналежне виконання зобов'язань за договором. За таких обставин, оцінюючи усі докази, які були досліджені у судовому засіданні у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в суді знайшов підтвердження факт укладення 03.09.2013 року кредитного договору між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], згідно якого ПАТ КБ «Приватбанк» надало відповідачу кредит, а останній в свою чергу зобовязувався щомісяця виконувати свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів, однак взяте на себе зобовязання не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість, яка і підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати позивача в сумі 1600 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved