Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «БРОКБІЗНЕСБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього заборгованості у сумі 28240,16 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються поданими суду доказами, що підтверджують заявлену до стягнення суму заборгованості. Представник позивача у судове засідання не з»явилася, оскільки заявила клопотання про розгляд справи без її участі, при цьому підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задоволити. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (а.с. 48), відповідач в судове засідання повторно не з'явився, заперечень проти позову не подав, тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи (ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України). Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. Відповідно до укладеного 16 травня 2008 року між Акціонерним банком «БРОКБІЗНЕСБАНК», правонаступником якого є ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» (Статут, Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а.с. 26, 27 -29) (надалі - Банк) та відповідачем [PERSON] (надалі - Позичальник) кредитного договору №557/1, Банк зобов'язався надати останньому кредит в сумі 75000 грн. строком до 15.05.2018 року, а Позичальник щомісячно здійснювати погашення частини кредиту та процентів згідно з Графіком розрахунку платежів за кредитним договором (додаток № 1 до кредитного договору а.с. 10-11), який є невід'ємною його частиною (п. 1.4 Договору). Фактичне отримання Позичальником кредитних коштів підтверджується підписаною Позичальником заявою на видачу готівки №1 від 19.05.2008 (а.с. 12). Приймаючи до уваги вищевказані обставини справи суд виходить також із того, що згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України). Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною другою ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент звернення позивача до суду, зобов'язання за Кредитним договором відповідачем не виконані. Заборгованість Позичальника станом на 22.02.2015 (розрахунки, а.с. 17-21, 22-25) за предметом позову у сумі 28240,16 грн. (в т.ч. 2826,03 грн. - відсотки, 6596,57 грн. - неустойка за прострочення сплати кредиту, 1626,32 грн. - неустойка за прострочення процентів, 549,71 грн. - три проценти річних, за прострочення сплати кредиту, 135,52 грн. - три відсотки за прострочення сплати процентів, 12469,50 грн. інфляційні нарахування на прострочену суму кредиту, 4036,51 грн. - інфляційні нарахування за простроченні відсотки) за період з 23.02.2015 по 06.08.2015 підтверджена належними доказами відповідно до вимог ст.ст. 57-60 Цивільного процесуального кодексу України, відповідачем не спростована, тому позовні вимоги щодо її стягнення підлягають задоволенню на підставі статей 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України та п.п. 5, 7, 8 кредитного договору. Задовольняючи позов, суд приймає до уваги також те, що відповідно до п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Так, частиною першою ст. 598 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України). Згідно з п. 9.4 кредитного договору (а.с. 9) договір діє до повного виконання зобов'язань Позичальника за цим Договором. Оскільки з часу ухвалення Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області судового рішення від 27 травня 2015 (а.с. 15-16) правовідносини сторін Кредитного договору не припинилися, тому вимоги Банку в частині стягнення суми за предметом позову за період з 23.02.2015 по 06.08.2015, є підставними та такими, що підлягають задоволенню. З урахуванням ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню в доход держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved