Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № ZRZ0А300090111 від 05.12.2007 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05.12.2007 року між сторонами був укладений кредитний договір № ZRZ0А300090111, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 84 371,80 грн. з кінцевим терміном повернення до 04.12.2012 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов кредитного договору. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 27.05.2016 року утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 410 805,63 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 64 956,26 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 32 916,02 грн.; заборгованість за комісією 5 969,95грн.; заборгованість за пенею 309 963,40 грн.. Просить стягнути з відповідача 410 805,63 грн. заборгованості по кредитному договору та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви (а.с.28) просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно. У відповідності до ч.9 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи через оголошення у пресі (а.с.30-31). Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, засновані на договорі. Так, 05.12.2007 року між сторонами укладено кредитний договір № ZRZ0А300090111, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 84 371,80 грн. на строк з 05.12.2007 року по 04.12.2012 року включно. Щомісячно починаючи з наступного місяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 1756,79 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди (а.с.7-8). Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором та не сплачує кредит та відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого станом на 27.05.2016 року утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 410 805,63 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 64 956,26 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 32 916,02 грн.; заборгованість за комісією 5 969,95 грн.; заборгованість за пенею 306 963,40 грн.; що підтверджується розрахунком (а.с.4-6). Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №ZRZ0А300090111 від 05.12.2007 року у сумі 410 805,63 грн. підлягає задоволенню. Оскільки згідно п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача, відповідач у судове засідання не зявився та заяви про зменшення розміру пені не подав, а тому підстави для застосування ч.3ст.551 ЦК України відсутні. Крім того, на позивача було покладено оплату оголошення у газеті Урядовий курєр про виклик відповідача у судове засідання через оголошення у пресі. Позивачем понесені витрати за опублікування оголошення у газеті Урядовий кур'єр в сумі 420,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №ІНВ95В1С3Т від 25.05.2016 року (а.с.29). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать також витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру у розмірі 6 162,08 грн. та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 420,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved