Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи Першого Суворовського відділ державної Виконавчої служби Одеського МУЮ, про звільнення майна з-під арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.09.2008 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит №2436-н, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 1655000 грн., з терміном повернення до 05.09.2028 року. 05.09.2008 року з метою виконання зобов'язань, що випливають із вищезазначеного договору між Банком та [PERSON] був укладений Іпотечний договір, предметом якого виступила квартира [ADDRESS], загальною площею 53,4 кв.м. та житловою площею 35,4 кв.м. У звязку з невиконанням [PERSON] зобовязань за Кредитним договором, АТ «Ощадбанк» звернувся з позовною заявою до Суворовського районного суду м. Одеси про стягнення заборгованості в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] поручителя за договором про іпотечний кредит №2436-н від 05.09.2008 року. У звязку з чим, 26.10.2010 року Суворовським районним судом м. Одеси ухвалено рішення, яким позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», задоволено у повному обсязі та стягнуто заборгованість в розмірі 2269853,58 грн. В подальшому, під час проведення дій по добровільній реалізації заставленого майна за договором про іпотечний кредит №2436-н від 05.09.2008 року, стало відомо, що 20.04.2011 року Постановою Першого Суворовського ВДВС ОМУЮ державного виконавця накладено арешт на все майно, яке належить [PERSON] та накладено заборону на здійснення відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику в рамках виконавчого провадження по стягненню заборгованості на користь АТ «Державний ощадний банк України». Наявність арештів унеможливлює реалізацію предмета іпотеки, а також виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26.10.2010 року, чим Банк позбавлений права добровільної реалізації предмета іпотеки в рахунок заборгованості за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач, представник третьої особи в судове засідання не зявився, належним чином про дату та місце судового засідання повідомлявся, про причин неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом в судовому засіданні встановлено, що 05.09.2008 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит №2436-н, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 1655000 грн., з терміном повернення до 05.09.2028 року. 05.09.2008 року з метою виконання зобов'язань, що випливають із вищезазначеного договору між Банком та [PERSON] був укладений Іпотечний договір, предметом якого виступила квартира [ADDRESS], загальною площею 53,4 кв.м. та житловою площею 35,4 кв.м. У звязку з невиконанням [PERSON] зобовязань за Кредитним договором, АТ «Ощадбанк» звернувся з позовною заявою до Суворовського районного суду м. Одеси про стягнення заборгованості в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] поручителя за договором про іпотечний кредит №2436-н від 05.09.2008 року. 26.10.2010 року Суворовським районним судом м. Одеси ухвалено рішення, яким позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», задоволено у повному обсязі та стягнуто заборгованість в розмірі 2269853,58 грн В подальшому, під час проведення дій по добровільній реалізації заставленого майна за договором про іпотечний кредит №2436-н від 05.09.2008 року, стало відомо, що 20.04.2011 року Постановою Першого Суворовського ВДВС ОМУЮ державного виконавця накладено арешт на все майно, яке належить [PERSON] та накладено заборону на здійснення відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику в рамках виконавчого провадження по стягненню заборгованості на користь АТ «Державний ощадний банк України». Відповідно до ст.16 Закону України «Про заставу», право застави виникає з моменту укладання договору застави. Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: 1. виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2. якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 15.08.2011 року позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», задоволено у повному обсязі та стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованість в розмірі 2699976,76 грн. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Наявність арештів унеможливлює реалізацію предмета іпотеки, а також виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26.10.2010 року, чим Банк позбавлений права добровільної реалізації предмета іпотеки в рахунок заборгованості за кредитним договором. Згідно ч.1 ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Право в АТ «Ощадбанк» задовольнити свої вимоги в рахунок іпотеки виникло 05.09.2008 року, а постанова про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження була винесена 20.04.2011року, тобто пізніше ніж було укладено договір іпотеки. Банк як іпотекодержатель про накладення арешту повідомлений не був, тому його право пріоритету на задоволення вимог щодо кредитного зобовязання за рахунок іпотечного майна було обмежене, у звязку з чим постанови про накладення арешту підлягають зняттю, оскільки правових підстав у виконавчих службах на звернення стягнення на заставлене майно немає, крім того порушує своїми діями права АТ «Ощадбанк», як іпотекодержателя одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника та позбавляє позивача права на продаж заставленого майна в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved