Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України», яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», в особі Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі-Позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування своїх вимог зазначило, що 08.02.2006 року між Позивачем та [PERSON] (Відповідач №1), був укладений Кредитний договір №КРФ-017/06, згідно умов якого Відповідачу №1 отримала кредитні кошти, в національній валюті, у розмірі 67 561,00 грн., під 17% річних, зі строком повернення кредиту не пізніше 07 лютого 2011 року. З метою забезпечення своєчасного виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 08.02.2006 року між Позивачем та [PERSON] (Відповідач №2), був укладений Договір поруки, відповідно до умов якого Відповідач №2, як поручитель, повинен відповідати за виконання Відповідачем №1 договірних зобов'язань по Кредитному договору №КРФ-017/06 від 08.02.2006 року. Згідно до укладеного Кредитного договору Відповідач №1 зобов'язався здійснювати щомісяця повернення решти кредиту, сплачувати нараховані відсотки за користування кредитом, відшкодувати можливі збитки, пеню й інші штрафні санкції, обумовлені Договором. Однак, взяті на себе зобов'язання Відповідач №1 не виконує, кредит та проценти за його користування не сплачує, станом на 26.03.2013 року, існує заборгованість, у розмірі 48 569,22 грн., з яких: - заборгованість за кредитом - 34 501,00 грн.; - заборгованість за відсотками - 6 887,24 грн.; - пеня за несвоєчасне виконання умов Договору - 7 180,98 грн. Зазначену суму заборгованості, а також витрати у справі, Позивач просить стягнути з Відповідачів, у солідарному порядку. Під час розгляду справи представник позивача Дей І.А. наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач №1 [PERSON] позовні вимоги не визнала, просила суд у їх задоволенні відмовити, оскільки, на її думку, не має заборгованості за кредитом. Позивач під час дії Кредитного договору, арештував дві машини, які були забезпеченням Кредитного договору, та без її згоди, реалізував заставне майно майже за безцінок. Відповідач №2 та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, вважають, що Позивач безпідставно звернувся до суду з позовом до Відповідача-поручителя, оскільки після спливу 6-ти місячного строку від дня настання строку виконання зобов'язань по Кредитному договору, Позивач не пред'явив вимоги до поручителя, доказів належного повідомлення останнього, суду не надав. Вислухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові матеріали справи, у їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог, слід відмовити, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, 08.02.2006 року між Позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №КРФ-017/06, згідно умов якого останні отримала кредитні кошти, у національній валюті, у розмірі 67 561,00 грн., під 17% річних, строком повернення кредиту не пізніше 07 лютого 2011 року, що не заперечується сторонами та підтверджується копією укладеного договору (а.с.9-10). Одночасно, з метою забезпечення своєчасного виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, між Позивачем та [PERSON], був укладений Договір поруки від 08.02.2006 року, відповідно до умов якого Відповідач №2, як поручитель, повинен відповідати за виконання Відповідачем №1 договірних зобов'язань по кредитному договору №КРФ-017/06 від 08.02.2006 року. Зазначена обставина підтверджується сторонами та копією доданого до матеріалів справи договору (а.с.11-12). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має бути виконаним належним чином відповідно до умов договору. Проте неналежне виконання суттєвих умов Кредитного договору з боку Відповідача №1 призвело до заборгованості, яка згідно розрахунку (а.с.13-15), станом на 26.03.2013 року, складає - 48 569,22 грн., з яких: - заборгованість за кредитом - 34 501,00 грн.; - заборгованість за відсотками - 6 887,24 грн.; - пеня за несвоєчасне виконання умов Договору - 7 180,98 грн. У відповідності до ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Стаття 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Разом з тим, правовідносини, які виникли між Позивачем та Відповідачем [PERSON], не допускають солідарну відповідальність, оскільки: Стаття 553 Цивільного кодексу України визначає поруку, як договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Порука має похідний характер від забезпечувального нею зобов'язання - своєчасного повернення кредиту за кредитним договором. Згідно умов укладеного договору поруки Відповідач №2, як поручитель, зобов'язався відповідати за виконання Позичальником договірних зобов'язань по Кредитному договору №КРФ-017/06 від 08.02.2006 року, умовами якого (п.4.2.) передбачено, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язань за Кредитним договором, не пред'явить вимоги до Поручителя. Умовами Кредитного договору (п.1.2.) визначено термін остаточного погашення кредиту, не пізніше ніж 07 лютого 2011 року. Частина 4 ст.559 ЦК України передбачає, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в Договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя… Статтею 598 ЦК України визначені підстави припинення зобов'язань. Даною нормою передбачено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Приймаючи до уваги, що Позивач не пред'явив до [PERSON], як поручителя, вимогу протягом шести місяців від 07.02.2011 року (строк виконання основного зобов'язання), а також відсутність належних та допустимих доказів, що підтверджують факт пред'явлення такої вимоги, слід дійти висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, заявлених до Відповідача №2, оскільки зі спливом шестимісячного строку від дня настання строку виконання зобов'язань по Кредитному договору №КРФ-017/06 від 08.02.2006 року, дія Договору поруки припинилась. Слід також зазначити, що відсутні правові підстави й для задоволення вимог в частині стягнення заборгованості за Кредитним договором з Відповідача №1 (Позичальника). Оскільки, як убачається з матеріалів справи на виконанні Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції перебуває на виконанні виконавчий лист №444/5301/12, виданий на підставі заочного рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 11.12.2012 року. Згідно якого, у тому числі з [PERSON] (Позичальника) вже стягнуто на користь ПАТ «Ощадбанк» заборгованість за Кредитним договором №КРФ-017/06 від 08.02.2006 року, яка станом на 11.06.2012 року, становить - 48 569,22 грн. Прийняття ще одного рішення з тих самих підстав, але за інший період (станом на 26.03.2013 року), призведе до подвоювання відповідальності Відповідача №1, оскільки, як встановлено у судовому засіданні за період часу з 11.06.2012 року по 07.04.2014 року, додаткових нарахувань за Кредитним договором №КРФ-017/06 від 08.02.2006 року не здійснювалось, сума боргу є однією і тією ж. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed