Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Енергобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» звернулось до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 09-007773-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA у розмірі 146 499,66 грн., з яких: 70 542,45 грн. - заборгованість за кредитом; 28 034,98 грн. - заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості, 2 850,00 грн. - заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа), 45 072,23 грн. - заборгованість за нарахованими процентами та судові витрати у розмірі 2197,50 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надіслав заяву з проханням справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішенні не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином за зареєстрованим місцем проживання, заперечень на позов не подавали. У зв'язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно постанови Правління НБУ від 11 червня 2015 року № 370 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Енергобанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 червня 2015 року № 115 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Енергобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Енергобанк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» Ільчука Олександра Павловича строком на 1 рік з 12 червня 2015 року до 11 червня 2016 року включно. В подальшому, рішенням виконавчої дирекції Фонду № 136 від 14.07.2015 року відсторонено від виконання обов'язків уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» Ільчука Олександра Павловича і призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» Брайка Станіслава Анатолійовича. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 842 від 26.05.2016 року «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Енергобанк» та делегування повноважень ліквідатора» передбачено продовжити строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Енергобанк» на два роки по 11.06.2018 року включно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 09.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ЕНЕРГОБАНК» та [PERSON] укладено договір № 09-007773-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA. У відповідності до п.2.1.1 Договору кредиту передбачено - Банк відкриває Держателю Картковий рахунок № [NUMBER] в гривнях та випускає кредитну картку типу Visa Platinum, а також виконує розрахункове обслуговування Платіжних операцій, здійснених з використанням Кредитної картки, її реквізитів чи без використання Картки. Відповідно до п. 2.1.2 Договору, Банк надає Держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії. Кредит надається в межах кредитного ліміту за винятком випадків, передбачених цим Договором, а Держатель зобов'язується повернути суму отриманого Кредиту на умовах, в строки та в порядку, що передбачені цим Договором. Згідно Додаткової угоди №1 від 11.10.2013 року, що є невід'ємною частиною до Договору та п. 2.1.3 Договору, розмір кредитного ліміту складає 70 000 (сімдесят тисяч) гривень 00 копійок. Кредитний ліміт може бути збільшений або зменшений за заявою Держателя або за рішенням На виконання вимог чинного законодавства України та умов договору № 09-007773-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, Банк протягом всього строку дії кредитного договору належним чинним виконував взяті на себе зобов'язання, щодо надання кредитних коштів позичальнику. В свою чергу Позичальник протягом строку дії Кредитного договору допускає порушення виконання своїх зобов'язань щодо сплати кредиту, процентів, комісій за користування кредитом, що в свою чергу призвело до виникнення заборгованості та необхідності звернення до суду за захистом свого порушеного права. Забезпеченням виконання зобов'язання по погашенню заборгованості за Договором про видачу та обслуговування кредитної міжнародної картки VISA, сплаті процентів за користування кредитними коштами, комісії, неустойки за несвоєчасну сплату процентів та несвоєчасне повернення кредиту виступає Договір поруки № 09-007773-01/П від 11.10.2013 року, укладений між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» , з однієї сторони, та [PERSON]. Згідно договору поруки, Поручителі зобов'язуються відповідати перед Кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання Боржником усіх його зобов'язань за Договором № 09-007773-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної картки VISA від 09.10.2013 року та додатковими угодами до нього, як існуючими на момент укладення Договору, так і тими, що виникнуть на його підставі в майбутньому. Відповідно п.6 та п.7 Договору Поруки, Поручитель погоджується та зобов'язується солідарно відповідати за виконання забезпечених цим Договором зобов'язань спадкоємцями Боржника чи будь-якою іншою особою, на яку буде переведено борг за кредитним Договором та/або яка буде визначена Боржником за зобов'язаннями, забезпеченими цим Договором. Поручитель ознайомлений з умовами Основного зобов'язання. Станом на дату подання позовної заяви вимоги банку задоволені не були. Пунктом 12 Договору встановлено, що цей Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання Основного зобов'язання. [PERSON] у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань по кредитному договору, повідомлялося про необхідність негайно виконати свої зобов'язання шляхом сплати кредитної заборгованості, а саме - повідомлення-вимога №3210/5 від 07.12.2016р.та вимога № 32/11 від 07.12.2016 року до [PERSON] Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Стаття 554 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Щодо стягнення пені та штрафів за несвоєчасність виконання зобов'язань за Договором суд зазначає, що згідно із ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р, Донецька область, м. Курахове, віднесено до вказаного переліку. Останнє відоме місце реєстрації відповідача [PERSON]. [ADDRESS], відповідача [PERSON] [ADDRESS], тому відносно них необхідно застосовувати норми вищезазначеного закону. Таким чином, суд вивчивши наданий позивачем розрахунок заборгованості приходить до переконання про скасування з 14.04.2014 р. стягнення з відповідачів штрафів в розмірі 28 034,98 грн. та 2 850,00 грн. Зважаючи на викладене, розмір заборгованості за кредитним договором, яка підлягає задоволенню в даному випадку становить 115 614,68 грн., з яких: - 70 542,45 грн. - заборгованість за кредитом; - 45 072,23 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; Оскільки [PERSON] та [PERSON] не сплатили заборгованість, суд вважає позовні вимоги ПАТ «Енергобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України та враховує, що відповідачі не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростувала наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно п.36 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Згідно п.35 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Враховуючи вищевказані положення ЦПК України, а також роз'яснення постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1734,04 гривень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (78,91%), шляхом сплати кожним з відповідачів частки витрат на судовий збір в розмірі 867,02 гривень. Решту частину судового збору в сумі 463,46 гривень слід залишити за позивачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial