Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта») в особі представника [PERSON]. звернулося до [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості за кредитом, покликаючись на те, що відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором № 005-13567-200813 від 20.08.2013 року, згідно якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України, встановивши ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 15000 грн. Сума заборгованості станом на 22.07.2014 р. становить 19718,62 грн. Просить стягнути в користь банку суму заборгованості та суму сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн. Представник позивача, згідно довіреності від 06.02.2014 р., [PERSON], при подачі позову, просив справу розглядати у його відсутності, позов підтримав в повному об'ємі, не заперечив проти постановлення заочного рішення. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про день та час розгляду справи була належним чином повідомлена, що підтверджується поштовим рекомендованим повідомленням. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без відповідача, представник позивача, в поданій заяві, не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 20.08.2013 року, між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта») та [PERSON] укладено договір № 005-13567-200813, згідно якого позивач відкрив відповідачці картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України, встановивши ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 15000 грн. (п. 2.3 частини 2 даного договору) З змісту ст. 207 ЦК України вбачається, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, у листах, телеграмах, яким обмінялись сторони. П. 2.1 частини 3 договору передбачено, що моментом прийняття банком пропозиції щодо укладення договору, а отже моментом укладення договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, є дата відкриття банком рахунку. На підставі п.2.4.частини 3 договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4 частини 2 пропозиції, а саме протягом 364 календарних дні. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод. Згідно п.2.5 частини 3 договору, відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з умовами кредитування рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За ст. 1050 ЦК України, банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник вчасно не вніс черговий обов'язковий платіж. Відповідач систематично порушувала договірні зобов'язання, однак добровільно не погасила кредитну заборгованість. Заборгованість за даним кредитним договором, станом на 22.07.2014 року становить 19718,62 гривень (дев»ятнадцять тисяч сімсот вісімнадцять грн. 62 коп.), з яких: заборгованість по тілу кредиту - 12243,99 гривень, заборгованість по простроченому тілу кредиту - 2441,51 грн., заборгованість по відсотках - 5033,12 грн., заборгованість по комісії - 0,00 грн.. Відповідач порушила зазначені норми закону та умови договору, що виразилось у невиконанні належним чином зобов'язань за вказаним договором, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того з відповідача підлягає стягненню в користь позивача, згідно ст. 88 ЦПК України, сума судового збору, сплаченого при подачі заяви в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved