Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] - про стягнення заборгованості. Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідач не виконує умови кредитного договору № 11202435000 від 22. 08. 2007 року укладеного між АКІБ «УкрСиббанк», який у подальшому змінив назву на ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON], в зв'язку з чим станом на 19. 03. 2013 року утворилась заборгованість в сумі 14750,39 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19. 03. 2013 року становить 117899,87 грн. Позивач посилаючись на те, що на даний час ПАТ «Дельта Банк» набули право вимоги за кредитним договором № 11202435000 від 22. 08. 2007 року укладеним між АКІБ «УкрСиббанк», який у подальшому змінив назву на ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] просили суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, яка утворилась станом на 19. 03. 2013 року в сумі 14750,39 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19. 03. 2013 року становить 117899,87 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить суд про задоволення позову та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, свого представника до суду не направила, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила, жодних заяв чи клопотань до суду не подавала. Від представника [PERSON] - [PERSON] до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку із неможливістю явки в судове засідання, через зайнятість представника в судовому засіданні з розгляду іншої справи, яка перебуває в провадженні Апеляційного суду м. Києва. Відповідно до приписів вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто, вказані принципи щодо обов'язковості доведення тих чи інших обставин є обов'язковими не лише при з'ясуванні обставин справи по суті, а й, як у даному випадку, при поданні клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтованого зайнятістю представника в іншому судовому процесі. Суд вважає дане клопотання необґрунтованим і таким, що може призвести до штучного затягування розгляду справи, в умовах існуючих процесуальних строків її розгляду, а тому вважає, що воно не підлягає задоволенню. Окрім того, [PERSON] про причини неявки в судове засідання не повідомила, жодних заяв чи клопотань до суду не подавала. Виходячи із зазначеного вище, суд вважає неявку в судове засідання [PERSON] та її представника - [PERSON] не поважною та вважає за можливе провести розгляд справи у їхню відсутність. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22. 08. 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», який у подальшому змінив назву на ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11202435000, згідно умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 20000,00 дол. США з кінцевим терміном повернення 22. 08. 2014 року та з оплатою 12,00 % річних за користування кредитом. За умовами кредитного договору, позичальник зобов'язувався своєчасно сплачувати на користь банку проценти за користування кредитом за весь строк фактичного користування кредитом, здійснювати погашення заборгованості за кредитом згідно графіку погашення заборгованості шляхом внесення коштів щомісяця на рахунок, вказаний у договорі, сплачувати щомісяця проценти за користування кредитом на рахунок нарахованих відсотків. Однак, позичальник умови договору не виконала, суму заборгованості та проценти за користування кредитом на користь банку не повернула, в зв'язку з чим станом на 19. 03. 2013 року утворилась заборгованість в сумі 14750,39 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19. 03. 2013 року становить 117899,87 грн., яка складається із: 10819,57 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19. 03. 2013 року становить 86480,83 грн. - заборгованість за кредитом, 3930,82 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19. 03. 2013 року становить 31419,05 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 0,00 грн. - заборгованість за комісією за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи. Встановлено, що 08 грудня 2011 року своє право вимоги, що виникло з кредитного договору у ПАТ «УкрСиббанк», останнім передано ПАТ «Дельта банк», що підтверджується копією договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 8 грудня 2011 року. Таким чином у ПАТ «Дельта банк» виникло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 11202435000 від 22. 08. 2007 року, який був укладений між АКІБ «УкрСиббанк», який у подальшому змінив назву на ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою. Відповідно до ст.. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що позичальник умов кредитного договору належним чином не виконує протягом тривалого часу, про що неодноразово повідомлявся, однак зобов'язання залишились без виконання. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ЦК України (Позика). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно зі ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що i боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 11202435000 від 22. 08. 2007 року укладеним між АКІБ «УкрСиббанк», який у подальшому змінив назву на ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON], станом на 19. 03. 2013 року утворилась заборгованість в сумі 14750,39 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19. 03. 2013 року становить 117899,87 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин та враховуючи, що боржник не виконала свої зобов'язання перед позивачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в зв'язку з чим вважає за можливе позов задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1179 грн.

Outcome: approved