Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 05.09.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6429,80грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним і Банком Кредитний договір, про що свідчить підпис Відповідачки у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Однак, [PERSON] взятого на себе зобовязання не виконав, у звязку з чим станом на 01.07.2016 року має заборгованість в розмірі 11318грн., яка складається з наступного: 4717,72 грн. заборгованість за кредитом; 1760,47 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3962,70грн. заборгованість за пенею та комісією, 877,17 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Оскільки відповідач у порушення зазначених норм закону та умов договору зобовязання за договором кредиту не виконав, просить суд задовольнити позов та винести рішення, яким стягнути із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 11318,06 грн. та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1378грн. Представник позивача в останнє судове засідання не зявилася. Однак, в матеріалах справи наявна заява, в якій представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та, просить розглянути таку за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, а тому суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у відсутності відповідача згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК, ч.1 ст.224 ЦПК України та ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтований та таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. По справі встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 05.09.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6429,80грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним і Банком Кредитний договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. При укладенні Кредитного договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог ЦК України. Із ст.1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. У відповідності до п.1.1.3.2.11 Умов і правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь який інший заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи невиконаних зобовязань перед Банком. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язанняє його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договоромабо законом, не випливає із суті зобов'язаннячи звичаївділового обороту. Однак, судом встановлено, що [PERSON] взятого на себе зобовязання не виконав, у звязку з чим станом на 01.07.2016 року має заборгованість в розмірі 11318грн., яка складається з наступного: 4717,72 грн. заборгованість за кредитом; 1760,47 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3962,70грн. заборгованість за пенею та комісією, 877,17 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Враховуючи вище наведення, суд вважає, що із [PERSON] підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 11318,06рн., а також сплачений позивачем судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved