Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Діамантбанк» звернулося до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], у якому просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 08-09-09-0012_166/R92 від 09.09.2008р. у розмірі 38\~316,25 грн. Позовна заява мотивована тим, що відповідно до вказаного кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 60\~000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 08.09.2011р., однак відповідач порушує взяті на себе зобовязання щодо повернення кредитних коштів позивачу. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.09.2017р. прийнято вказану цивільну справу до провадження суддею Нижним А.В. В судове засідання представник позивача не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.До суду надав письмову заяву, в якій просив суд справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав та, посилаючись на пропуск позивачем строку позовної даності, просив суд відмовити у задоволенні позову. Третя особа у судове засідання не зявилась, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте матеріали справи містять від неї заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. 09.09.2008р. між ПАТ «Діамантбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір №\~08-09-09-0012_166/R92 (далі Кредитний договір), згідно умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 60\~000,00\~грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00\~% на рік на суму залишку заборгованості, а відповідач зобовязався кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором (т.1 а.с.4-11). В забезпечення виконання умов кредитного договору 23.02.2010р. між ПАТ\~«Діамантбанк» та [PERSON] укладено договір поруки, за яким позивач поручилась перед банком за належне виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором (т.1 а.с.12). Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.11.2013р. у цивільній справі № 205/7612/13-ц, яке набрало законної сили 21.01.2014р., за позовом ПАТ\~«Діамантбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, з останніх стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором № 09-09-0012_/R92 від 09.09.2008р. у загальному розмірі 116\~910,47 грн., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 37\~479,98 грн., заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 26\~111,05 грн., заборгованості з комісії за користування кредитом у розмірі 4\~320,00 грн., штрафних санкцій в розмірі 29\~012,06 грн., пені у розмірі 19\~987,38 грн. (т.1 а.с.21-22). Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.08.2016р. у вказаному заочному рішенні суду виправлено описку, а саме замість помилково вказаного номеру кредитного договору «№\~09-09-0012_/R92» вказано вірно « №09-09-0012_166/R92» (т.2 а.с.25). Відповідно до ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. У ст. 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. За змістом п. 7.4 Кредитного договору договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту Кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Всупереч вищевикладеним положенням, відповідач рішення суду належним чином не виконує, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитним договором №\~09-09-0012_166/R92 від 09.09.2008р., яка відповідно до розрахунку, з урахуванням раніше стягнутої суми, становить 38\~316,25\~грн. та складається з: заборгованості з сплати процентів за користування кредитом за період з 06.09.2013р. по 01.04.2015р. у розмірі 17\~623,32\~грн., заборгованості за пенею за період з 01.04.2014р. по 31.03.2015р. у розмірі 20\~692,93 грн. (а.с.23-24). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність установлюється тривалістю в три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права чи про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Згідно з ч.ч.2, 3 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Суд вважає безпідставним посилання відповідача на пропуск банком строку позовної давності, оскільки заочним рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська №\~7612/13-ц від 12.11.2013р., яке набрало законної сили, такий строк перервано. З огляду на те, що відповідачем не надано доказів сплати сум заборгованості за тілом кредиту, процентами, комісією, штрафними санкціями та пенею, що були стягнуті заочним рішенням Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська від 12.11.2013р., а також враховуючи, що заявлені позивачем до стягнення пеня та відсотки нараховані в межах строків встановлених главою 19 ЦК України, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а відтак і про достатність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. За змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved