Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В підтвердження позову позивач посилається на те, що 17.04.2006 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір №DNH4KP20820543, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 7389,20 грн. Відповідач особистим підписом в заяві підтвердила свою згоду про те, що вона попередньо була ознайомлена та погодилася з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були їй надані у письмовій формі, отримала повну інформацію про умови кредитування та підписана нею заява про отримання кредиту разом з запропонованими банком умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, тарифами складає між банком та відповідачем кредитний договір. Так, умовами договору №DNH4KP20820543 визнано, що банк надає клієнту строковий кредит у сумі 7389,20 грн., на строк 17.04.2006 р. по 17.04.2009 р. включно, в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлені у заяві та умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Порушення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати (з 21 по 28 число кожного місяця), позичальник повинен надавати банку (щомісячний платіж) у сумі 295,37 грн., для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією а також інші витрати згідно умов. Позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, процентів, комісії відповідно до заяви та умов. При порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 6% на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості. Отже основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів та отримання відсотків за їх користування, і ця умова є істотним фактором при наданні кредитних коштів, враховуючи що важливою ознакою кредитної операції є те, що вона надається за рахунок залучених грошових коштів. В пунктах 3.2.2, 3.2.3, 3.2.9 умов надання споживчого кредиту фізичним особам, до яких приєднався відповідач підписуючи договір (заяву) №DNH4KP20820543, визначено обов'язок позичальника здійснювати погашення кредиту у порядку та строки відповідно до заяви, сплати відсотків за користування кредитом відповідно до заяви та п.п. 4.1, 4.2 даних умов та тарифів. Повністю повернути кредит до дати, зазначеної в заяві. При непогашенні кредиту в строки, зазначені в заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п.4.2 умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Отже, датою 17.04.2009 р. в договорі (заяві) №DNH4KP20820543 саме визначено кінцеву дату виконання позичальником дії щодо повернення кредиту за умов відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання [PERSON] своїх грошових зобов'язань за договором та припинення зобов'язань в цілому. Відповідно до п.п. 4.1, 4.7 умов, за користування кредитом у період з дати укладення договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки у розмірі, зазначеному у заяві. При непогашенні кредиту в строки, установлені у заяві й п. 3.2.2 умов, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п. 4.2 умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Отримані відповідачкою кредитні кошти до теперішнього часу банку не повернуті, тим самим, враховуючи що договір (заява) №DNH4KP20820543 не є розірваним, чи припиненим відповідно до правових підстав визначених ст. ст. 599, 651, 654 ЦК України, відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плату за весь час фактичного користування кредитними коштами. Згідно ст. 256 ЦК України для визначення позовної давність як - строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного цивільного праву або інтересу. Таким чином, враховуючи що сплата відсотків за договором №DNH4KP20820543 позичальником повинна здійснюватися щомісячно то і позовна давність за вимогами пов'язаними з стягненням заборгованості по простроченим щомісячним платежам (відсотків за користування кредитом), повинна обчислюватися за період, відповідний терміну загальної позовної давності від дати звернення до суду, якщо термін не збільшено умовами договору. Згідно з п. 5.5 умов надання споживчого кредиту фізичним особам сторони дійшли згоди, що терміни позовної давності по вимогам щодо стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів встановлюються сторонами тривалість 5 років. Виходячи з вищенаведеного, ПАТ КБ «ПриватБанк» вважає за необхідне захистити свої права в судовому порядку та стягнути з боржником на користь банку суму заборгованості по нарахованим на прострочену заборгованість відсоткам за період відповідний збільшеному терміну позовної давності встановленого п. 5.5 умов, з 10.12.2009 р. по 10.12.2014 р. за наступним розрахунком: сума простроченої заборгованості по кредиту х розмір % ставки в день х кількість днів прострочення:100. Так, строк прострочення за тілом кредиту за період з 10.12.2009 р. по 10.12.2014 р. становить 1825 днів, розмір простроченої заборгованості складає 5559, 92 грн., розмір % ставки в день дорівнює 0,2 %, а отже, сума заборгованості по відсоткам складає, згідно розрахунку 5559,92 х 0,2% х 1825 днів прострочення:100= 20293, 63 грн. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, в адресованій суду заяві підтримує позовні вимоги і просить розглядати справу за його відсутності за наявними в справі доказами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про поважні причини неявки суду не повідомила. Судова повістка, направлена рекомендованим листом з повідомленням, повернулася на адресу суду з відміткою за закінченням терміну зберігання, тому що відповідач не прибула отримати лист із суду до поштового відділення, тому суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності в заочному судовому засіданні, так як відповідач ухиляється від явки в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом було достовірно встановлено, що 17.04.2006 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір №DNH4KP20820543, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 7389,20 грн. Відповідач особистим підписом в заяві підтвердила свою згоду про те, що вона попередньо була ознайомлена та погодилася з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були їй надані у письмовій формі, отримала повну інформацію про умови кредитування та підписана нею заява про отримання кредиту разом з запропонованими банком умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, тарифами складає між банком та відповідачем кредитний договір. При укладанні договору сторони керувались положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України, який визначає, що договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 627, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Умовами договору №DNH4KP20820543 визнано, що банк надає клієнту строковий кредит у сумі 7389,20 грн., на строк 17.04.2006 р. по 17.04.2009 р. включно, в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлені у заяві та умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Порушення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати (з 21 по 28 число кожного місяця), позичальник повинен надавати банку (щомісячний платіж) у сумі 295,37 грн., для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією а також інші витрати згідно умов. Позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, процентів, комісії відповідно до заяви та умов. При порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 6% на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості. Отже основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів та отримання відсотків за їх користування, і ця умова є істотним фактором при наданні кредитних коштів, враховуючи що важливою ознакою кредитної операції є те, що вона надається за рахунок залучених грошових коштів. Отримані відповідачкою кредитні кошти до теперішнього часу банку не повернуті, тим самим, враховуючи що договір (заява) №DNH4KP20820543 не є розірваним, чи припиненим відповідно до правових підстав визначених ст. ст. 599, 651, 654 ЦК України, відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плату за весь час фактичного користування кредитними коштами. Згідно ст. 256 ЦК України для визначення позовної давність як - строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного цивільного праву або інтересу. Таким чином, враховуючи що сплата відсотків за договором №DNH4KP20820543 позичальником повинна здійснюватися щомісячно то і позовна давність за вимогами пов'язаними з стягненням заборгованості по простроченим щомісячним платежам (відсотків за користування кредитом), повинна обчислюватися за період, відповідний терміну загальної позовної давності від дати звернення до суду, якщо термін не збільшено умовами договору. Згідно з п. 5.5 умов надання споживчого кредиту фізичним особам сторони дійшли згоди, що терміни позовної давності по вимогам щодо стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів встановлюються сторонами тривалість 5 років. Виходячи з вищенаведеного, ПАТ КБ «ПриватБанк» вважає за необхідне захистити свої права в судовому порядку та стягнути з боржником на користь банку суму заборгованості по нарахованим на прострочену заборгованість відсоткам за період відповідний збільшеному терміну позовної давності встановленого п. 5.5 умов, з 10.12.2009 р. по 10.12.2014 р. за наступним розрахунком: сума простроченої заборгованості по кредиту х розмір % ставки в день х кількість днів прострочення:100. Так, строк прострочення за тілом кредиту за період з 10.12.2009 р. по 10.12.2014 р. становить 1825 днів, розмір простроченої заборгованості складає 5559, 92 грн., розмір % ставки в день дорівнює 0,2 %, а отже, сума заборгованості по відсоткам складає, згідно розрахунку 5559,92 х 0,2% х 1825 днів прострочення:100= 20293, 63 грн. Розрахунок суми боргу не викликає у суда сумнівів. Згідно ст. 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved