Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернувся із зазначеним позовом та просив зняти арешт з автомобіля марки: ВАЗ, модель 21150, рік випуску 2006, тип ТЗ6 легковий седан, № кузова/шасі [NUMBER] реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], накладений постановами Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Відділу державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції Одеської області. В обґрунтування вимог посилається на те, що зазначений автомобіль є предметом застави за кредитно-заставним договором укладеним між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON], від 24.01.2007 року. Накладений державним виконавцем арешт унеможливлює задоволення вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за рахунок заставленого майна. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, що посвідчується розписками про отримання судових повісток (а.с. 65, 66, 67), причини неявки не повідомляли. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що, між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON], було укладено кредитний договір № SAMDN40000011143677 від 24/01/2007 року, та в забезпечення виконання грошового зобов'язання, було укладено договір застави за яким, предметом застави є автомобіль марки: ВАЗ, модель 21150, рік випуску 2006, тип ТЗ6 легковий седан, № кузова/шасі [NUMBER] реєстраційний номер: [NUMBER]. Першим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, при примусовому виконанні було накладено арешти та оголошено у розшук 12.09.2013 року та 05.02.2008 року в органах ДАІ автомобіль марки: ВАЗ, модель: 21150, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Також, відділом державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції, при примусовому виконанні було накладено арешти 14.10.2008р., 10.12.2010р., 11.03.2011р., 08.09.2011р., та оголошено у розшук 18.06.2012р., 14.04.2011р., 08.09.2011р., в органах ДАІ автомобіль марки: ВАЗ, модель: 21150, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий сєдан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 року та ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; - коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. Право застави у ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло 24.01.2007 року, а постанови про накладення арешту та постанови про оголошення у розшук виносилися з 05.02.2008 року, тобто пізніше ніж було укладено договір застави. Також, встановлено, що Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 31.07.2012 року було винесено рішення №2/0417/5636/2012 про звернення стягнення на автомобіль марки: ВАЗ, модель: 21150, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий сєдан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Отже, правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями не має, а накладення арешту перешкоджає заставодержателю виконати рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська №2/0417/5636/2012 від 31.07.2012 року. Згідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня,коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. На підставі ст. ст. 54, 60 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved