Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» (надалі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовними вимогами та просить стягнути з відповідачки кредитну заборгованість у розмірі 66685 (шістдесят шість тисяч шістсот вісімдесят пять) гривень 77 копійок, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачкою 17 вересня 2012 року був укладений кредитний договір №б/н, згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 15 000 (п'ятнадцять тисяч) гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В звязку з несвоєчасним поверненням кредитних коштів та несплатою відсотків за користування кредитними коштами, ПАТ КБ «ПриватБанк» вимушене звернутися до суду з даним позовом. Також позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 1600 гривень. Представник позивача до судового засідання не зявився, надав заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, справу просить розглядати за його відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в звязку з чим, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Згідно з п.п. 9 п. 1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Як встановлено у судовому засіданні, 17 вересня 2012 року [PERSON] уклала кредитний договір без номеру з Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», згідно якого відповідачка отримала кредит в розмірі 15000 (п'ятнадцять тисяч) гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг та [PERSON]. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу [PERSON] виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди [PERSON]. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити [PERSON] штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Згідно з п. 2.1.1.12.10 «Правил користування платіжною карткою», [PERSON] має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої [PERSON] частці в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Пунктом 1.1.7.11 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. У порушення умов кредитного договору, відповідачка [PERSON] зобовязання за кредитним договором не виконала, не надала банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до Умов договору. Відповідно до розрахунку, станом на 19 жовтня 2017 року, [PERSON] має заборгованість за кредитом в розмірі 66685 (шістдесят шість тисяч шістсот вісімдесят пять) гривень 77 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 30206 (тридцять тисяч двісті шість) гривень 35 копійок; нараховано відсотків за користування кредитом - 10244 (десять тисяч двісті сорок чотири) гривні 25 копійок; нараховано пені - 22583 (двадцять дві тисячі пятсот вісімдесят три) гривні 47 копійок; штраф (фіксована частина) - 500 (пятсот) гривень; штраф (процентна складова) - 3151 (три тисячі сто пятдесят одна) гривна 70 копійок. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, крім того згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, вимоги позивача про стягнення витрат по сплаті судового збору в розмірі 1600 (одна тисяч шістсот) гривень, також підлягають задоволенню.

Outcome: approved