Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду 13 січня 2015 року з позовом, вказавши, що 14 березня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] був укладений кредитний договір № KRXRRX07310291. Згідно умов вищевказаного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1798,75 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості, а відповідач взяв на себе зобов'язання погашати отриманий кредит і відсотки за його використання. Однак відповідач [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання, допустивши прострочення в погашенні суми процентів, комісії, станом на 25 листопада 2014 року сума заборгованості за кредитним договором складає 20885,40 грн., а саме: · 8032,59 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, · 484,77 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, · 12368,04 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Згідно судового наказу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 13.03.2008 року з відповідача стягнуто заборгованість по вказаному кредитному договору в розмірі 3414,35 грн. Тому від суми 20885,40 грн. слід відняти стягнуту суму за судовим наказом, різниця становить 17471,05 грн. · 500,00 грн. штраф (фіксована частина), · 873,55 грн. штраф (процентна складова). Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № KRXRRX07310291 від 14.03.2007 року в розмірі 18844,60 грн., а також витрати по справі судовий збір у розмірі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, наполягала за задоволенні вимог з підстав, викладених в позові. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти заявлених вимог заперечували, в обґрунтування запеерчень суду пояснили, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки строк виконання зобовязань за кредитним договором настав 13.03.2008 р., позивач же звернувся до суду в 13 січня 2015 року. Крім того доповнили, що відповідачу не було відомо про Умови споживчого кредиту, які містяться в матеріалах справи, оскільки підпису відповідача, яким би свідчив про те, що саме з цими умовами він ознайомлений, матеріали позовної зави не містять. Також в заперечення позову зазначили, що позивач просить стягнути неустойку, яка складається одночасно з двох видів пені та штрафу, а ст. 61 Конституції України забороняється подвійна відповідальність за одне і теж порушення. Заборгованість по кредитному договору, що стягнута судовий наказом від 13.08.2008 року повністю відповідачем погашена, тому у позивача відсутні підстави щодо нарахування та стягнення відсотків, пені, штрафів. Просили застосувати строк позовної давності та відмовити позивачу у задоволенні позову в звязку з пропуском строку. Вислухавши представників сторін, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. В судовому засіданні встановлено, що 14 березня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] був укладений кредитний договір № KRXRRX07310291 (а.с. 5, 6-9, 12, 14, 14 зворот, 15 копії заяви, умови, довідки, банківської ліцензії, свідоцтва, витягу з статуту). Згідно умов вищевказаного договору, банк надав [PERSON] кредит в загальному розмірі 1798,8 грн. на строк 12 місяців з 14.03.2007 року по 13.03.2008 р. включно, з умовами оплати за користування кредитом, відсотків у розмірі 1,0 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 44,07 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 299,8 грн. в обмін на зобовязання позичальник з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам, строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «14» по «19» число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 204,03 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат, згідно з умовами. Однак відповідач [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання, допустивши прострочення в погашенні суми процентів та комісії. Станом на 25 листопада 2014 року сума заборгованості за кредитним договором складає 20885,40 грн. (а.с.4 розрахунок), а саме: · 8032,59 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, · 484,77 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, · 12368,04 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Згідно судового наказу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 13.03.2008 року з відповідача стягнуто заборгованість по вказаному кредитному договору в розмірі 3414,35 грн.(а.с.3). Тому від суми 20885,40 грн. слід відняти стягнуту суму за судовим наказом, різниця становить 17471,05 грн. · 500,00 грн. штраф (фіксована частина), · 873,55 грн. штраф (процентна складова). · Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ( стаття 257 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України\~для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Частиною першою статті 259 ЦК України\~закріплено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Разом із тим згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом також встановлено, що строк виконання зобов'язання за договором закінчився 13 березня 2008 року. Відповідно до положень ч. 1 ст. 259 ЦК України\~позовна давність за домовленістю сторін була збільшена до 5 років (п. 5.5 договору). Однак позивач звернувся до суду із позовом лише у січні 2015 року, тобто після спливу позовної давності. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про застосування строку позовної давності, яка підлягає задовленню, тому в задоволенні позову слід відмовити в звязку зі спливом позовної давності.

Outcome: dismissed