Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі по тексту ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06.04.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язаний повертати отриманий кредит, сплачувати відсотки за користування кредитними коштами в строк, встановлений графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди. Свої зобов'язання Банк належним чином виконав. Оскільки відповідачем не були виконані зобов'язання, встановлені Кредитним договором, ПАТ «КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість, яка станом на 31.05.2016 року складає 28349, 50 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 3621, 24 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 20052, 09 грн., заборгованість за пенею та комісією - 2850, 00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 - штраф (фіксована частка), 1326, 17 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з»явився, на адресу суду надійшла заява, в якій просить провести судовий розгляд за відсутності представника позивача, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. За таких обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду судом повідомлений належним чином, причин своєї неявки в судове засідання не повідомив. В зв»язку з цим суд визнав причини його неявки неповажними та вважав за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів. Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 06.04.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] на підставі його заяви від 06.03.2007 року був укладений договір кредиту № б/н (надалі Договір), на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 4000, 00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду підписом, на те, що заява разом з умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір (а.с.11, 12-16). Пунктом 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») «Стандарт) передбачена можливість односторонньої зміни відсоткової ставки, тарифів та інших невід'ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку. Відповідно до п.3.2.2, 3.2.3, 4.1 вказаних Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов»язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Крім того, відповідно п.5.3 кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми заборгованості. Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки, визначені Кредитним договором, не виконує. Станом на 31.05.2016 року заборгованість відповідача складає 28349, 50 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 3621, 24 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 20052, 09 грн., заборгованість за пенею та комісією - 2850, 00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 - штраф (фіксована частка), 1326, 17 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.4-10). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статтею 612 ЦК України, передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідачем надано письмові заперечення на позовну заяву, в яких він вказує на те, що невідома службова особа ПАТ КБ «ПриватБанк» без будь-яких пояснень чи попереджень розірвала угоду між ним та банком. Усі його численні звернення з цього приводу позивачем було проігноровано, йому відмовились надати копію договору та інформацію, хто конкретно перешкодив отримувати послуги. Посилаючись на викладене, відповідач вважає, що таким чином ПАТ КБ «ПриватБанк» підтвердив одностороннє розірвання договору та припинення надання послуг, а тому позов задоволенню не підлягає. Суд не приймає до уваги дані твердження відповідача, оскільки з наданих ним копій листів, а також скрін-шотів листування неможливо беззаперечно встановити, що кредитний договір між сторонами було розірвано. Вказане листування не містить всіх необхідних реквізитів, які б дозволяли ідентифікувати договір та сторін договору, а також чіткого посилання на те, що саме договір від 06.04.2007 року було розірвано. Крім того, суд вважає надані скрін-шоти електронного листування неналежними доказами, оскільки вони не є офіційними документами, а тому не можуть свідчити про існування чи припинення правовідносин (а.с.42, 43-44, 45, 52 ). Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача в стягненні заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, а тому стягує з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 28349 грн. 50 коп. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved