Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору у сумі 9735,26 грн. та стягнення судового збору у сумі 214,60 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 березня 2008 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], було укладено кредитний договір № 003-09996-140308. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, позивач зобов'язався відкрити для відповідачки відновлювальну відкличну кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн., та встановити на день відкриття кредитного договору ліміт кредитної лінії на рахунку у сумі 3000,00 грн., в свою чергу відповідачка зобов'язалася повернути кредит в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором, сплачувати проценти за користування кредитом, неустойку та інші передбачені договором платежі. У порушення умов кредитного договору, відповідачка свої договірні зобов'язання належним чином не виконала, у результаті чого станом на 06 липня 2012 року має прострочену заборгованість за кредитом на загальну суму 9735,26 грн. У зв'язку з цим, позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному об'ємі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечує позивач та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно умов кредитного договору № 003-09996-140308 від 14 березня 2008 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], банк відкрив останній картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, надав держателю платіжну картку та пін-код до картки. Згідно п. 1.3 кредитного договору банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. У відповідності до договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені договором, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом, за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та проценти за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом. Відповідачка станом на 06 липня 2012 року порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість у розмірі 9735,26 грн., що підтверджується розрахунком, наданим позивачем, який суд перевірив та вважає правильним. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1049 Цивільного Кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, щомісячних погашень кредиту не здійснювала, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом. Суд приходить до висновку, що надано достатньо доказів, які підтверджують існування вказаної заборгованості відповідачки перед ПАТ «Дельта Банк», а тому суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачкою судових витрат підлягає задоволенню, оскільки підтверджується відповідною квитанцією.

Outcome: approved