Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк «[PERSON] Русь» звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2406-04-08-2 від 26.03.2008 року в сумі 32 434.82 грн.; стягнути судових витрат по сплаті судового збору в сумі 324.35 грн. [PERSON] звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ПАТ «Банк «[PERSON] Русь» про визнання недійсним кредитний договір №2406-04-08-2 від 26.03.2008 року. Ухвалою суду від 04.11.2013 року обєднана в одне провадження позовні вимоги ПАТ «Банк «[PERSON] Русь» до [PERSON] та вимоги [PERSON] до ПАТ «Банк «[PERSON] Русь». Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.05.2014 року було відмовлено в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Банк «[PERSON] Русь» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором; позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «[PERSON] Русь» про визнання недійсним кредитного договору №2406-04-08-2 від 26.03.2008 року задоволено: визнано недійсним кредитний договір № 2406-04-08-2, укладений 26.03.2008 року між ПАТ «[PERSON] Русь» та [PERSON], стягнуто з ПАТ «Банк «[PERSON] Русь», м.Київ, вул.Хорива, 11 А, код ЄДРПОУ 24214088, на користь [PERSON], [INFO], жителя [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], судові витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн. та по сплаті судового збору в сумі 114,70 грн. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17.07.2014 року було відхилено апеляційну скаргу представника ПАТ «Банк «[PERSON] Русь». Ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.12.2014 року було частково задоволено касаційну скаргу ПАТ «Банк «[PERSON] Русь», рішення Івано-Франківського міського суду від 27.05.2014 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 17.07.2014 року в частині вирішення вимог про відшкодування витрат на правову допомогу скасовано; справу у вказаній частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 25.03.2015 року позов ПАТ «Банк «[PERSON] Русь» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, за позовом [PERSON] до ПАТ «Банк «[PERSON] Русь» про визнання недійсним кредитного договору в частині стягнення судових витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн. задоволено: стягнуто з ПАТ «Банк «[PERSON] Русь» на користь [PERSON] судові витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 27.04.2015 року апеляційну скаргу ПАТ «[PERSON] Русь» на ухвалу Івано-Франківського суду від 16.01.2015 року задоволено й скасовано зазначену ухвалу і відмовлено [PERSON] у задоволенні заяви про допуск адвоката [PERSON] до участі в справі в якості особи, яка надає правову допомогу, рішення Івано-Франківського міського суду від 25.03.2015 року залишено без змін. 08.04.2015 року [PERSON] подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив ухвалити додаткове рішення по справі, яким стягнути з ПАТ «[PERSON] Русь» на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору за заяву про забезпечення доказів в сумі 114,70 грн. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. В матеріалах справи наявна квитанція №ПН123 від 22.11.2013 року про сплату судового збору в сумі 114,70 грн. за заяву про забезпечення доказів (призначення експертизи) (а.с.6). Тому слід задовольнити вимогу про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ПАТ «Банк «[PERSON] Русь» судових витрат в розмірі 114,70 грн. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що слід задовольнити заву про ухвалення додаткового рішення. Враховуючи наведене та

Outcome: approved