Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось в суд із позовом до Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, треті особи - [PERSON], ТОВ «ОТП Факторинг», ПАТ «Державний ощадний банк», [PERSON], про звільнення майна з - під арешту. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження про стягнення з [PERSON] заборгованості в користь фізичних, юридичних осіб та держави. В ході здійснення виконавчих дій Першим ВДВС Тернопільського МУЮ накладено арешт на все рухоме майно, зокрема і на те, що перебуває в заставі ПАТ «Дельта Банк», а саме: на автомобіль марки TОYОТА, модель LАND СRUISER, номер шасі (рами, кузова) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Право застави ПАТ «Дельта Банк» на транспортний засіб підтверджується тим, що 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі - продажу прав вимог за кредитами, зокрема, відступлено право вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11184381000 від 20.07.2007р., що укладений між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк». Відомості про зміну заставодержателя внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відтак, до ПАТ «Дельта Банк», як до нового кредитора перейшли права у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав (ст. 514 ЦК України). Накладені державним виконавцем арешт на зазначений автомобіль порушують права банку як заставодержателя. Позивач не є стягувачем у виконавчому провадженні відкритих органами ДВС щодо боржника. Обтяження позивачем даного автомобіля було здійснене до накладених органами ДВС арештів. Заборгованість відповідача перед позивачем перевищує вартість автомобіля, а відтак згідно статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» на даний автомобіль не може бути звернено стягнення для задоволення вимог інших стягувачів, які не є заставодержателями. Представник позивача у письмовій заяві позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача Першого відділу ДВС ТМУЮ подав суду письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника, у прийнятті рішення покладається на думку суду. Треті особи та їх представники в судове засідання не з'явились, про причини неявки не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Судом при розгляді справи встановлено наступне. Постановою державного виконавця Першого відділу ДВС ТМУЮ ВП №1891610 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.08.2010року накладено арешт на все майно боржника [PERSON]. Постановою державного виконавця Першого відділу ДВС ТМУЮ ВП №36015842 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.01.2013року накладено арешт на все майно боржника [PERSON]. В ході здійснення виконавчих дій Першим ВДВС Тернопільського МУЮ накладено арешт на все рухоме майно, зокрема і та те, що перебуває в заставі ПАТ «Дельта Банк», а саме: на автомобіль марки TОYОТА, модель LАND СRUISER, номер шасі (рами, кузова) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Право застави ПАТ «Дельта Банк» на транспортний засіб підтверджується тим, що 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі - продажу прав вимог за кредитами, зокрема відступлено право вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11184381000 від 20.07.2007р., що укладений між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк». Відомості про зміну заставодержателя внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відтак, до ПАТ «Дельта Банк», як до нового кредитора перейшли права у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу», в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реєстрації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Згідно із ст. 12 цього ж Закону, реєстрація обтяження майна надає цьому обтяженню чинності у відносинах з третіми особами. У відповідності до приписів ст. ст. 3, 11, 42 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Відповідно до обтяження в обтяжувача і боржника виникають права та обов'язки, встановлені законом та/або договором. Обтяження рухомого майна реєструється в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом. До Державного реєстру вносяться відомості про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження. Таким чином, на підставі договору купівлі - продажу прав вимог за кредитами від 08 грудня 2011 року укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», по якому зокрема відступлено право вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11184381000 від 20.07.2007р., що укладений між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено запис про зміну обтяжувача. Зареєстровано приватне обтяження рухомого майна, а саме: автомобіля марки TОYОТА, модель LАND СRUISER, номер шасі (рами, кузова) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до статті 54 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом. Згідно висновку про вартість майна від 12.05.2014року, вартість автомобіля марки TОYОТА, модель LАND СRUISER, номер шасі (рами, кузова) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] становить 274 300грн. Відповідно до довідки АТ «Дельта Банк» від 12.05.2014р., заборгованість [PERSON] по вищевказаному кредитному договору станом на 12.05.2014р. складає 793036,84 грн. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, підтвердження їх матеріалами справи та необхідність задоволення позову. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи те, що право застави виникло у ПАТ «УкрСиббанк» (в подальшому у позивача) до обтяження його органом ДВС, заборгованість за кредитом перевищує вартість транспортного засобу, для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника, а саме автомобіль марки TОYОТА, модель LАND СRUISER, номер шасі (рами, кузова) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] не може бути звернуто. Отже права позивача порушені, транспортний засіб повинен бути звільнений з - під арешту. Відповідно до ч. 2 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Outcome: approved