Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі банк) звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 13584,69 грн. станом на 15.11.2017 року. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 29.12.2009 року відповідачем підписано заяву, згідно якої вона отримала кредит у розмірі 2900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Взяті на себе зобовязання не виконує, у звязку з чим представник позивача просить суд позов задовольнити, стягнути із боржника заборгованість по кредиту. У судове засідання представник банку не зявився. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує та не заперечує щодо заочного вирішення справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча про час та місце була належними чином повідомлена. Попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі. Крім того, просила зменшити суму нарахованої пені, посилаючись на важкий матеріальний стан, відсутність доходів та погіршення стану здоровя. [PERSON] була присутня в попередньому судовому засідання, позов визнала частково. Судом встановлено, що 29.12.2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір кредиту, який складається із заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг. Із змісту заяви [PERSON] від 29.12.2009 року встановлено, що остання ознайомлена і згідна із Умовами та правилами надання банківських послуг, зобовязується їх виконувати та регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті банку. Відповідно до умов договору відповідачу були надані грошові кошти в сумі 2900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до вимог п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно умов п. 2.1.1.5.6 боржник зобовязаний у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. В силу умов п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, при порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі встановленого договором, зокрема 500, 00 грн. та 5% від суми позову Відповідно до умов п. 1.1.7.11 умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього терміну жодна із сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Встановлено, що банк виконав свої зобовязання згідно з умовами договору та видав [PERSON] кредит в сумі 2900,00 гривень. Відповідач [PERSON] належним чином не виконувала свої зобовязання згідно умов і правил надання банківських послуг внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 15.11.2017 рік складає 13584,69 грн., з яких: 634,34 грн. заборгованість по тілу кредиту, 2343,06 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 9484,21 грн. - заборгованість за пенею, а також штрафи у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 623,08 грн. (процентна складова). Факт наявності заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості за договором №б/н від 29.12.2009 року станом на 15.11.2017 року. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязанння (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. В силу вимог ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України). Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач належним чином не виконувала взятих на себе зобовязань згідно умов кредитного договору та порушила умови договору щодо строків сплати кредиту, у звязку з чим утворилась заборгованість. З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 15.11.2017 р. заборгованість становить 13584,69 грн., з яких: 634,34 грн. заборгованість по тілу кредиту, 2343,06 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 9484,21 грн. - заборгованість за пенею, а також штрафи у розмірі 500 грн. та 623,08 грн. Таким чином, суд вважає, що діями відповідача щодо невиконання зобовязання порушено права банку, які підлягають захисту шляхом стягнення з позичальника [PERSON] в користь банку заборгованості в сумі 2977,40 грн., з яких: 634,34 грн. заборгованість за кредитом та 2343,06 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Разом з тим, суд приймає до уваги клопотання відповідача про зменшення розміру нарахованої неустойки та вважає, що заявлена сума неустойки підлягає зменшенню, виходячи з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справі за №552/5900/15-ц у постанові від 07.03.2018 року. [PERSON] заявила клопотання про зменшення суми неустойки посилаючись на важкий матеріальний стан та незадовільний стан здоровя. З довідки виданої Тернопільською обласною клінічною психоневрологічною лікарнею за №03-7/891 від 05 березня 2018 року встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в лікаря-психіатра з 2006 року з діагнозом неврастенія, гіперстенічна форма. З розрахунку заборгованості встановлено, що сума неустойки значно перевищує розмір збитків. Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги такі істотні обставини, як перебування [PERSON] на обліку в лікаря-психіатра з діагнозом неврастенія, гіперстенічна форма та те, що сума нарахованої пені і штрафу значно перевищує суму боргу, що негативно відобразиться на подальшому поверненню суми боргу та матеріальному становищі боржника, суд вважає, за необхідне зменшити суму неустойки до 200 грн. При цьому, суд врахував інтереси не лише боржника, але і кредитора прийшовши до висновку, що зменшення суми пені та штрафу не завдасть значних збитків останньому. Враховуючи вищенаведені вимог Закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором від 29.12.2009 року, станом на 15.11.2017 року в сумі 3177,40 грн., з яких: 634,34 грн. заборгованість по тілу кредиту, 2343,06 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом та 200 грн. неустойка за неналежне виконання зобовязання. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з позивача на користь відповідача слід стягнути понесені ним та документально підтвердженні судові витрати по справі, зокрема, 1600,00 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: partial