Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору в сумі 27 337 грн. 64 коп. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № К3ХRRX03910013 від 02 серпня 2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1414 грн. 77 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком (позивачем) Договір, про що свідчить його підпис в заяві. Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав та станом на 17 квітня 2014 року має заборгованість 27 337 грн. 64 коп., яка складається з наступного: 1413 грн. 70 коп. - заборгованість за кредитом, 10 443 грн. 16 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 69 грн. 32 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 13 633 грн. 48 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1 277 грн. 98 коп. - штраф (процентна складова). Також позивач просить стягнути з відповідача судовий збір, сплачений ним при подачі позовної заяви. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Пояснив, що дійсно в серпні 2007 року взяв кредит в «ПриватБанку» в сумі 1414 грн. 77 коп. на придбання товарів. Вказаний кредит він мав повернути до 02.11.2007 року. Жодного разу не здійснював погашення кредиту, оскільки втратив роботу та потрапив у скрутне матеріальне становище. Просив застосувати позовну давність та відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 серпня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № № К3ХRRX03910013, який складається із заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка». Відповідно до заяви позичальника позивач надав відповідачу строковий кредит в сумі 1414 грн. 77 коп. на строк 3 місяці з 02.08.2007 року по 02.11.2007 року включно з умовами сплати за користуванням кредитом відсотків у розмірі 1,0 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та комісії в сумі 34 грн. 66 коп. на місяць (а.с. 7). З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що прострочена заборгованість по кредитному договору виникла з 26.09.2007 року. Відповідач жодного разу не погашав кредит та не сплачував відсотки за користування кредитом та комісію. Станом на 17.04.2014 року загальна заборгованість відповідача за кредитом, відсотками, комісією, пенею та штрафами, які передбачені умовами кредитного договору, становить 27 337 грн. 64 коп. (а.с. 5). Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивача на повернення кредиту та інших сум, передбачених умовами договору, є порушеним. Разом з тим, відповідач просить застосувати позовну давність та відмовити в позові. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України встановлює загальну позовну давність тривалістю у три роки. В пункті 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам сторонами встановлено більш тривалий термін позовної давності в п'ять років, що відповідає вимогам закону. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з розрахунку заборгованості [PERSON] жодного разу не здійснював погашення даного кредиту. Строк повернення споживчого кредиту закінчився 02.11.2007 року. Позивач звернувся до суду з позовом лише 23.04.2014 року, тобто після спливу позовної давності та не вказав на поважні причини такого пропуску. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо) зазначене вище положення застосовується і до додаткових вимог банку (кредитної установи). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] не підлягає до задоволення внаслідок спливу позовної давності на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed