Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом, в якому просять стягнути з відповідача [PERSON] за кредитним договором № б/н від 29.10.2009 року заборгованість в сумі 12804 грн. 88 коп. та судові витрати, посилаючись на те, що відповідач добровільно не виконує договірні зобовязання. В судове засідання представник позивача ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» [PERSON] не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначає про те, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності , а також просила застосувати наслідки пропуску позивачем строку позовної давності для звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. ( а.с.- 33) Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги необгрунтовані та задоволенню не підлягають, виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що 29.10.2009 року між [PERSON] та Банком було укладено договір, відповідно до якого Банк надав останній кредит в сумі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с.-6-13) Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного договору і прямою і безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. [PERSON] свої зобов»язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит, тоді як відповідач, передбачені договором зобовязання щодо своєчасності погашення кредиту і сплати нарахованих відсотків не виконує, внаслідок чого станом на 30.11.2015 року має заборгованість у розмірі 12\~804,88 гривень, яка складається з наступного: 1992,76 грн. заборгованість за кредитом; 6976,17 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 2750 грн. заборгованість по сплаті пені та комісії; а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500 грн.- штраф (фіксована частина), 585,95 грн. штраф (процентна складова) (а.с.-4-5) Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається , як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи ( за винятком осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Із заяви [PERSON] на видачу кредитної картки від 29.10.2009 року встановлено, що їй було видано платіжну кредитну картку з кредитним лімітом 2000 грн.(а.с.-6). Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг визначено термін дії договору - 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не поінформує іншу сторону про зупинення дії Договору, він автоматично пролонговується на цей же строк. (а.с.8-13). Відповідно до п. 3.1 Умов та правил надання банківських послуг, банк відкриває клієнту картрахунки і видає клієнту карти, їх вид і строк дії визначається в заяві і пам»ятці клієнта,підписанням якої банк і клієнт укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата відкриття рахунку, вказана у заяві. Відповідно до п. 3.1.1 Правил користування платіжною карткою на лицьовому боці картки вказаний місяць і рік дії картки. Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця, Відповідно до п.п. 3.1.3 Умов та правил надання банківських послуг, по закінченню строку дії, відповідна карта продовжується банком на новий строк\~шляхом надання клієнту картки з новим строком дії. За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг строку позовної давності ( ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки ( ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Такої правової позиції дійшов Верховний Суд України у постанові від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов»язковою для всіх судів України. Відомості про кредитну картку, дату її отримання і строк дії, надання клієнту ( [PERSON]В.) картки з новим строком в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. \~ Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст.266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки тощо). Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість за договором б/н від 29.10.2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк» почав нараховувати з 31.01.2012 року, тобто з цього періоду позивачу було відомо про порушення його права, з зв»язку з чим починається дія трьохрічного строку права звернення до суду з вимогою захисту своїх інтересів, проте банк звернувся з позовом до суду лише 11.01.2016 року. Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає за необхідне застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, і в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Outcome: dismissed