Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Банк Форум» [PERSON] звернулося в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що 02 жовтня 2007 р. між акціонерним комерційним банком «Форум», яке відповідно до статуту перейменоване на Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0021/07/25-CL, за яким відповідачу було надано кредит в вигляді відновлювальної кредитної лінії в розмірі 80000 (вісімдесят тисяч) гривень 00 коп., зі строком користування кредитними коштами до 29 вересня 2017 р., зі сплатою 17,0% річних, на споживчі цілі. Відповідно до п.п 1.2., 1.3., 2.2., 2.5., кредитного договору, кредитні кошти видаються відповідачу за умови забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. З метою виконання умов кредитного договору позивачем з позичкового рахунку відповідача [NUMBER] на підставі відповідних заяв [PERSON]: 02.10.2007 було перераховано на поточний рахунок № [NUMBER] грошові кошти в розмірі 28000,00 грн. Згідно із п.п 2.3-2.6 кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язався здійснювати повернення кредитних коштів відповідно до графіку на відкритий йому позичкових рахунок та сплату процентів за користування кредитними коштами щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами. У якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем, [PERSON] та [PERSON] 02 жовтня 2007 року було укладено договір поруки №0021/07/25-CL/S-2. З метою дострокового стягнення коштів, на виконання п.5.3 кредитного договору та п.2.3 договору поруки позивач повідомив відповідача [PERSON] про наявність заборгованості за кредитним договором, необхідність її погашення, надіславши на його адресу: вимогу № 242/3.7/3000 від 18.06.2013 р., яка отримана [PERSON] 21.06.2013 р.; вимогу № 241/3.7/3000 від 18.06.2013 р., яка отримана відповідачем 21.06.2013 р.; вимогу № 53/3.7/3000 від 27.01.2014 р., щодо дострокового погашення заборгованості, яка отримана обома відповідачами 30.01.2014 р., але заборгованість перед позивачем до цього часу не ліквідована. Станом на 15 квітня 2014 р. заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором не погашена, загальна сума боргу складає 59496 (п'ятдесят дев'ять тисяч чотириста дев'яносто шість) грн., 05 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 45313,23 грн., в.т.ч. прострочена - 13911,36 грн.; заборгованість по сплаті процентів - 7326,64 грн., в.т.ч. прострочена - 6266,19 грн.; пеня, нарахована за несвоєчасне повернення кредиту - 1250,67 грн.; пеня, нарахована за несвоєчасну сплату процентів - 604,51 грн.; штраф, за не проведення страхування предмету іпотеки на користь банку - 5000,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився хоча вчасно і належим чином були повідомлені про дату й час розгляду справи, але надали суду заяву в якій позовні вимоги підтримали і просили справу розглядати без участі їх представника, проти винесення заочного рішення у справі не заперечували. Відповідачі до суду не з'явились, хоча про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, про що свідчать розписки про вручення судових повісток. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-229 ЦПК України. Суд, врахувавши позицію представника позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, належно оцінивши всі зібрані по справі докази, прийшов до висновку, що даний позов про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення, з наступних підстав. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення передбачені для договорів позики. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Обов'язок боржника сплачувати проценти, передбачено ст. 536 ЦК України. Судом встановлено, 02 жовтня 2007 р. між акціонерним комерційним банком «Форум», яке відповідно до статуту перейменоване на Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» та [PERSON] був укладений кредитний договір №0021/07/25-CL, за яким відповідачу було надано кредит в вигляді відновлювальної кредитної лінії в розмірі 80000 (вісімдесят тисяч) гривень 00 коп., зі строком користування кредитними коштами до 29 вересня 2017 р., зі сплатою 17,0% річних, на споживчі цілі. У якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем, [PERSON] та [PERSON] 02 жовтня 2007 року було укладено договір поруки №0021/07/25-CL/S-2. З метою дострокового стягнення коштів, на виконання п.5.3 кредитного договору та п.2.3 договору поруки позивач повідомив відповідача [PERSON] про наявність заборгованості за кредитним договором, необхідність її погашення, надіславши на його адресу: вимогу № 242/3.7/3000 від 18.06.2013 р., яка отримана [PERSON] 21.06.2013 р.; вимогу № 241/3.7/3000 від 18.06.2013 р., яка отримана відповідачем 21.06.2013 р.; вимогу № 53/3.7/3000 від 27.01.2014 р., щодо дострокового погашення заборгованості, яка отримана обома відповідачами 30.01.2014 р., але заборгованість перед позивачем до цього часу не ліквідована. Станом на 15 квітня 2014 р. заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором не погашена, загальна сума боргу складає 59496 (п'ятдесят дев'ять тисяч чотириста дев'яносто шість) грн., 05 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 45313,23 грн., в.т.ч. прострочена - 13911,36 грн.; заборгованість по сплаті процентів - 7326,64 грн., в.т.ч. прострочена - 6266,19 грн.; пеня, нарахована за несвоєчасне повернення кредиту - 1250,67 грн.; пеня, нарахована за несвоєчасну сплату процентів - 604,51 грн.; штраф, за не проведення страхування предмету іпотеки на користь банку - 5000,00 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язані встановлений (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що згідно умов кредитного договору відповідач повинен погашення кредиту, сплату процентів проводити у встановлені кредитним договором терміни. Відповідно до ст.ст. 546, 547 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчинюється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: - припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; - зміна умов зобов'язання; - сплата неустойки; - відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору. Судом встановлено, що відповідачами допущено порушення зобов'язання з їх вини, так як останні погашення кредиту та сплату інших платежів не здійснюють. Позивач відповідно до кредитного договору та закону правомірно звернувся до суду з вимогою погашення кредиту за кредитним договором. Зважаючи на наявність вини відповідачів в порушенні зобов'язання, правові наслідки передбачені ст. 611 ЦК України підлягають виконанню, що передбачено договором та законом. Вимоги позивача: про стягнення боргу за кредитним договором, який включає суму не погашеного кредиту, процентів та пені підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved