Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернулося до суду з зазначеною позовною заявою до відповідачки, в якій просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором на загальну суму 76503,97 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПАТ «ВіЕйБі Банк» і [PERSON] 16.08.2011р. був укладений кредитний договір № ВLaЖГА00063102 на підставі якого позивач надав відповідачці кредит на загальну суму 20000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16.08.2014р. Відповідно до умов зазначеного договору позивач надав, а відповідачка отримала кредит в сумі 20000,00 грн. Відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 11.08.2015р. в неї перед позивачем виникла заборгованість, яка складає загальну суму по кредиту, процентам, комісії, пені 63074,76 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки, оскільки остання ухиляється від добровільного погашення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнала частково, визнала заборгованість за мінусом 21475,00 грн. Також, просила суд про розгляд справи в її відсутність. У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України, судом, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає позовну заяву позивача обґрунтованою та підлягаючою задоволенню із наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов'язального права, пов'язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов'язків по поверненню кредитних коштів кредитору, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] (а.с. 10-11, 43) 16 серпня 2011 року на підставі заяви-анкети на отримання «Кредиту готівкою» та відкриття поточного рахунку був укладений договір банківського обслуговування № ВLaЖГА00063102 на підставі якого позивач надав, а відповідачка отримала кредит у сумі 20000,00 грн. шляхом перерахунку коштів на поточний рахунок позичальниказі сплатою 17 % річних, комісією за управління кредитом у розмірі 1,75 % від суми кредиту, страховим платежем 3,33 % від суми кредиту з кінцевим терміном повернення кредиту 16.08.2014р. (а.с. 3-6), відповідно до якого Кредитор зобовязався передати обумовлену договором суму та надав її Позичальнику, а Позичальник отримав обумовлену договором суму грошей та зобовязався повернути одержану суму кредиту та своєчасно сплачувати відсотки за користування ним. [PERSON] зобов'язалася повернути одержану суму кредиту, відсотків, комісії відповідно до графіку погашення заборгованості за кредитом та процентами, детального розпису загальної вартості платежів та визначення сукупної вартості Кредиту і реальної процентної ставки (а.с. 7, 8-9). В порушення умов зазначеного кредитного договору відповідачка взяті на себе зобовязання не виконувала, внаслідок чого в неї виникла заборгованість перед позивачем, яка, згідно розрахунку, наданого позивачем станом на 11.08.2015р. з урахуванням заборгованості по кредиту, процентам, комісії, пені за користування кредитними коштамисклала загальну суму 76503,97 грн. (а.с. 12-13). Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і встановлений строк відповідно до умов договору та вимогою закону. В силу ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк чи інший фінансовий заклад зобов'язані видати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит, та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивачем був наданий кредит в розмірі та на умовах, передбачених вищезазначеним кредитним договором, однак, відповідачка всупереч вимогам чинного законодавства належним чином свої зобовязання по поверненню чергової частки кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом не виконала та не здійснювала повернення кредиту та сплати відсотків у повному обсязі у встановлені строки. Ці обставини не підлягають доказуванню, оскільки про них зазначено в позовній заяві та вони не спростовані відповідачкою. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, правильність якого перевірена судом, загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем станом на 11.08.2015р. становить 76503,92 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 10924,27 грн., заборгованість за відсотками 4062,48 грн., заборгованість по комісії 5250,00 грн., плата за пропуск платежів 56267,22 грн. (а.с. 12-13). Доказів, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, щодо неправильності складеного банком розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідачкою до суду не надано, інший розрахунок заборгованості на іншу дату за укладеним між сторонами по справі договором, суду також не надано, відтак, розрахунок приймається судом як доказ у вирішенні спору. Суд вважає, що посилання відповідачки в заяві про розгляд справи за її відсутності на те, що заборгованість за кредитним договором перед позивачем менше чим зазначено в позовній заяві є безпідставними та необґрунтованими, оскільки в порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України вони не підкріплені жодними належними та допустимими доказами у справі та спростовуються письмовими доказами по справі. Небажання відповідачки надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову давало суду право обмежитися доказами, наданими до суду позивачем. Судом не встановлено, що боржниця не виконала зобов'язання в повному обсязі по поверненню кредиту внаслідок випадку або непереборної сили, тому відповідачка має сплатити штрафні санкції по кредиту. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ПАТ «ВіЕйБі Банк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом на загальну суму 676503,97 грн. На підставі вищезазначеного, суд, оцінивши в сукупності всі добуті в судовому засіданні докази, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки викладені позивачем в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Суд вважає за необхідне зазначити, що на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~(у редакції, чинній на час предявлення позовної заяви до суду) позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так як позивач звільнений від сплати судового збору, то на підставі ст. 88 ЦПК України, судовий збір в сумі 1378,00 грн. підлягає стягненню з відповідачки на користь держави у звязку з задоволенням позову в повному обсязі. На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, 549, 550, 1049, 1054\~ЦК України,

Outcome: approved