Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - позивач, або ПАТ) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору у сумі 10211,81 грн., стягнення судового збору у сумі 243.60 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 квітня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №SAMDN20000006616017. Відповідно до умов кредитного договору, відповідачка отримала кредит в розмірі 2800,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 48.00 % річних на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов кредитного договору, відповідачка свої зобов'язання належним чином не виконала, у результаті чого станом на 19 жовтня 2014 року має прострочену заборгованість за кредитом на загальну суму 10211,81 грн. У зв'язку з цим, просив позовні вимоги задовольнити в повному об'ємі. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позові, просила його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, через розміщення оголошення в газеті. У зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача постановити заочне рішення. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини. 05 квітня 2006 року ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № SAMDN20000006616017, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 2800,00 грн. зі сплатою 48.00% річних на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник зобов'язалася повернути позивачу суму кредиту, відсотків, винагороди, відповідно до заяви, умов та Правил надання банківських послуг, з якими вона була ознайомлена під підпис. Проте, в порушення взятих на себе за кредитним договором зобов'язань та вимог чинного Циві\-льного кодексу України, відповідачка не виконує їх належним чином. В зв'язку з чим, станом на 19 жовтня 2014 року відповідачка, згідно наданого розрахунку, який суд перевірив та вважає правильним, має заборгованість - 10211,81 грн., що складається з наступного: 1196,22 грн. - заборгованість за кредитом; 9015,59 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Суду надані докази, що підтверджують існування вказаної заборгованості відповідачки перед ПАТ КБ «Приватбанк», а тому суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачкою судових витрат підлягає задоволенню, оскільки підтверджується відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved