Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом, зазначивши, що 24.02.2011 року між позивачем та [PERSON] укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у сумі 6600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого станом на 30.05.2014 року відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмірі 17173,12 гривень. Представник позивача надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі наданих доказів, в межах заявлених позовних вимог, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір від 24.02.2011 року, відповідно до якого [PERSON] було надано кредит у сумі 6600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а. с. 7-8). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених кредитним договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів побудь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, не повернув своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого, згідно розрахунку заборгованості станом на 30.05.2014 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором у розмірі 17173,12 гривень, яка складається з: 6573 (шість тисяч п'ятсот сімдесят три) гривні 00 копійок - заборгованість за кредитом, 7060 (сім тисяч шістдесят) гривень 10 копійок - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 2246 (дві тисячі двісті сорок шість) гривень 06 копійок - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 (п'ятсот) гривень 00 копійок - штраф (фіксована частина), 793 (сімсот дев'яносто три) гривні 96 копійок - штраф (процентна складова). (а. с. 5-6). Ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно вимог ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Ст. 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідач не виконав свої зобов'язання за кредитним договором належним чином, тому є підстави для задоволення позовної заяви. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved