Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду 15 лютого 2016 року з позовом, вказавши, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.09.2007 р. [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 3.2, 3.3. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею та банком договір, підтверджується її підписом у заяві. Однак, [PERSON] порушила взяті на себе зобов'язання, допустивши прострочення в погашенні суми кредиту і відсотків. Станом на 05.01.2016 року сума заборгованості за кредитним договором складає 3749,98 доларів США, а саме: -1712,43 доларів США - заборгованість за кредитом; -2037,55 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.09.2007 року в сумі 3749,98 доларів США, що за курсом 24,00 відповідно до службового розпорядження НБУ від 05.01.2016 р. складає 89999,75 грн., а також витрати по справі - судовий збір у розмірі 2607,20 грн. Представник позивача Романовський Д.С. звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні вимог наполягав з підстав, викладених в позові. Відповідач [PERSON] та представника відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про дату слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 169 ЦПК суд відкладає розгляд справи у випадку неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких немає відомостей, що їм вручені судові повістки, або у разі першої неявки в судове засідання зазначених осіб, сповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини своєї неявки, які судом визнані поважними. Тобто підставою для відкладення є не відсутність сторони, а саме неможливість вирішити спір у судовому засіданні, тобто відкладення справи є правом, а не обов'язком суду. Якщо матеріалів у справі достатньо і суд правильно застосовує при вирішенні спору законодавство, то відсутність сторони вже ні на що не впливає. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] повідомлені про дату слухання справи своєчасно та належним чином. Вказана справа неодноразово призначалася до розгляду та відкладалася спочатку за клопотаннями попереднього представника відповідача [PERSON] з причин ознайомлення зі справою, потім перебуванням її на лікарняному, згодом за клопотанням представника [PERSON] з тих же самих причин, однак підтверджуючих документів поважності відсутності суду надано не було. Відповідач [PERSON] жодного разу в судове засідання не з'явилася. Тому суд вважає, що відповідач зловживає своїм правом та сприяє затягуванню справи, в матеріалах справи міститься достатньо доказів для її вирішення по суті, в зв'язку з чим справа розглядається за відсутності відповідача з урахуванням наявних в справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 26 вересня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н (а.с. 10-21 - копії заяви, умов і правил надання банківських послуг, довідки, банківської ліцензії, свідоцтва, витягу із статуту). Згідно умов вищевказаного договору банк надав [PERSON] платіжну картку SAMDN20000016187154, тип карти Visa Gold основна, вид карти: особиста, валюта: долари США, строк дії: 2 роки, тип кредитного ліміту: фінансовий, сума кредитного ліміту: 1800 доларів США. Базова відсоткова ставка: 1,5% із розрахунку 360 днів на рік, строк дії кредитного ліміту: 26.09.2017 р. (а.с.10). Однак, відповідач [PERSON] порушила взяті на себе зобов'язання, допустивши прострочення в погашенні суми кредиту і відсотків. Станом на 05.01.2016 року сума заборгованості за кредитним договором складає 3749,98 доларів США, що за курсом 24,00 відповідно до службового розпорядження НБУ від 05.01.2016 р. складає 89999,75 грн. (а.с.6-8 - розрахунок), а саме: -1712,43 доларів США (що становить 41099,46 грн.) заборгованість за кредитом; -2037,55 доларів США (що становить 48901,25 грн.) заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, складає між нею та банком договір, підтверджується її підписом у заяві. Відповідно до п. 5.5. Правил користування платіжною карткою, за користування кредитом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку з розрахунку 360 календарних днів у році. Відповідно до п.п. 5.5.1 Правил, за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань (користування прострочені кредитом й овердрафтом) держатель оплачує відсотки за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри якої визначаються тарифами. Пунктом 6.5. Умов надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Положеннями п. 6.6. Умов надання банківських послуг сторони погодили, що у разі невиконання зобов'язань за договором, відповідач зобов'язаний на вимогу банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплаті винагороди банку. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язується сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (п. 8.6.Умов). Згідно положень п. 9.12 Умов надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна з сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України).Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд вважає, що сума загальної заборгованості за кредитним договором № б/н від 26.09.2007 р. у розмірі 3749,98 доларів США (89999,75 грн.) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, так як при укладанні з позивачем 26 вересня 2007 року кредитного договору № б/н, відповідач [PERSON] взяла на себе зобов'язання по сплаті отриманого кредиту, процентів. Заперечення проти позову та докази на їх обгрунтування відповідач суду не надала, тому відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Ціна позову - 89999,75 * 1,5% = 1350 грн. Оскільки сума менше одного розміру мінімальної заробітної плати, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума 1378 грн.

Outcome: approved