Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду 22 липня 2015 року з позовом, вказавши, що 26 червня 2006 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] був укладений кредитний договір № DNH4KP46730460. Згідно умов вищевказаного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2806.69 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач взяла на себе зобов'язання погашати отриманий кредит і відсотки за його використання. Однак відповідач [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання, допустивши прострочення в погашенні суми кредиту, процентів і комісії. Станом на 06.07.2015 року сума заборгованості за кредитним договором складає 64083,41 грн., а саме: -2791,45 грн. - заборгованість за кредитом, -17343,09 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, -40421,09 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, -500,00 грн. - штраф (фіксована частина), -3027,78 грн. - штраф (процентна складова). Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № DNH4KP46730460 від 26.06.2006 року в розмірі 64083,41 грн., а також витрати по справі - судовий збір у розмірі 640,83 грн. В судове засідання сторони не з'явилися. В матеріалах справи міститься заява представника позивача розгляд справи за відсутності представника, позов підтримує в повному обсязі (а.с. 20, 27-28, 32-33). Відповідач [PERSON] про місце та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 26 червня 2006 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] був укладений строковий договір № DNH4KP46730460 (а.с. 5-9, 12, 14-15 - копії заяви, Умов, довідки, банківської ліцензії, свідоцтва, витягу з статуту). Згідно умов вищевказаного договору, для повного розрахунку зі сплати комісії банку та ТзОВ «Приват Кредит» за консультативні послуги, банк надає позичальнику строковий кредиту сумі 2806,70 грн. на строк 18 місяців по :26.12.2007р, включно з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 2.09% у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених в Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця, в період сплати, за який приймається період з «21» по «28» число кожного місяця позичальник повинен надавати банку, грошові кошти в сумі 189,18 грн. для погашення заборгованості; кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, в також інші витрати згідно Умов. Однак [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання, допустивши прострочення в погашенні суми кредиту, процентів і комісії. Станом на 06.07.2015 року сума заборгованості за кредитним договором № DNH4KP46730460 від 26.06.2006 року складає 20134,54 грн. (а.с. 4 - розрахунок), з яких: -2791,45 грн. - заборгованість за кредитом, -17343,09 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України).Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). Крім того, частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Установивши, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов'язання, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин норму частини третьої статті 551 ЦК України. Установивши, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов'язання (майже у 15 разів), суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин норму частини третьої статті 551 ЦК України, зменшивши розмір пені до 5 000,00 грн. Крім того, суд враховує і те, що строковий кредит наданий 26 червня 2006 р. на термін до 26 грудня 2007 р., право на стягнення пені у кредитора виникло з наступного дня після прострочення чергової сплати боргу, а до суду він звернувся лише через 8 років, у липні 2015 року. Таким чином, згідно вищевказаного розрахунку, станом на 06.07.2015 р. заборгованість [PERSON] за кредитним договором DNH4KP46730460 від 26.06.2006 р. складає 28662,32 грн. (а.с.4), з яких: -2791,45 грн. - заборгованість за кредитом, -17343,09 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, -5 000 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, -500,00 грн. - штраф (фіксована частина), -3027,78 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому підлягає стягненню з відповідача судовий збір у розмірі 286,62 грн. (1% від розміру задоволених вимог) на користь позивача.

Outcome: partial