Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору у сумі 1491,62 грн. та стягнення судового збору у сумі 243,60 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 листопада 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], був укладений кредитний договір № 001-07535-151111 (надалі договір). Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, позивач зобов'язався відкрити для відповідача картковий рахунок та встановити на день відкриття кредитного договору ліміт кредитної лінії на рахунку у сумі 3644,24 грн., в свою чергу відповідач зобов'язався повернути кредит в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором, сплачувати проценти за користування кредитом, неустойку та інші передбачені договором платежі. У порушення умов кредитного договору, відповідач свої договірні зобов'язання належним чином не виконав, у результаті чого станом на 08.11.2014 року має прострочену заборгованість за кредитом на загальну суму 1491,62 грн. У зв'язку з цим, позивач просить задовольнити вимоги позова в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд вважає можливим заслухати справу на підставі наявних в ній доказів, без участі представника позивача. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав в повному обсязі, пояснив, що він сплатив банку частину кредитних коштів, а саме в сумі 1500 грн., а інша частина кредиту помилково сплачена ним на рахунок, який не зазначено в кредитному договорі, тому і виникла зазначена заборгованість, але на даний час він обговорював з банком цю ситуацію та найближчим часом розрахується з установою. Судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Згідно умов кредитного договору № 001-07535-151111 від 15 листопада 2011 року укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], банк відкрив останньому картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, надав держателю платіжну картку. Згідно п. 1.3 ч. 1 кредитного договору банк на власний розсуд має право ініціювати зміну кредитного ліміту з огляду на кредитну історію в межах кредитної лінії, та продовжувати надавати кожен наступний ліміт в кредитної лінії після спливу троку надання попереднього, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. У відповідності до договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені договором, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом, за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та проценти за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом. Згідно кредитного договору №001-07535-151111 від 15.11.2011 року, відповідач зобов'язаний погашати заборгованість шляхом сплати коштів на картковий рахунок [NUMBER], однак, згідно наданої суду відповідачем квитанції №12844.520.1 від 12.12.2013 року, грошові кошти в сумі 1500 грн. були перераховані на рахунок [NUMBER], який не відповідає номеру рахунку зазначеному у кредитному договорі. Відповідач станом на 08 листопада 2014 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість у розмірі 1491,62 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту - 1491,62 грн., що підтверджується розрахунком, наданим позивачем, який суд перевірив та вважає правильним. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Оскільки, у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, щомісячних погашень кредиту не здійснював, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом та суду надані докази, що підтверджують існування вказаної заборгованості, тому суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягає задоволенню, оскільки підтверджується відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved