Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося в Обухівський районний суд Київської області з позовом до [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому просить суд в рахунок погашення заборгованості [PERSON], перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 49.22/14/08-Сз від 29.01.2008 року у розмірі 365000 грн. 65 коп., в тому числі кредит у розмірі 170797 грн. 56 коп., проценти у розмірі 194203 грн. 09 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно, належне на праві власності [PERSON], а саме: земельну ділянку площею 0,25 га, з цільовим призначенням на будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що знаходиться за адресою вул. Набережна, 62б, с. Старі Безрадичі, Обухівського району Київської області, обєкт незавершенного будівництва незавершений будівництвом житловий будинок 60 відсотків готовності, який розташований за адресою вул. Набережна 62б, с. Старі Безрадичі, Обухівський район, Київської області, та земельну ділянку площею 0,349 га, що знаходиться за адресою вул. Набережна, 62б, с. Старі Безрадичі, Обухівський район, Київської області та передані в іпотеку ПАТ «Кредитпромбанк» згідно договору іпотеки № 49.12/14/166/08 від 29.01.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за №138 шляхом визнання права власності за ПАТ «Дельта Банк». У звязку з неналежним виконанням [PERSON], зобовязань, які були забезпечені іпотекою, позивач змушений був звернутися до суду відповідно до положень іпотечного договору, Закону України «Про іпотеку», статей 589-590 ЦК України, оскільки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено на підставі рішення суду. Представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в судове засідання не з»явився та подав клопотання в якому позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, та слухати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, з наступних підстав. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно статті 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Судом встановлено, що 29 січня 2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON], був укладений кредитний договір №49.22/14/08-Сз за умовами якого банк надав а відповідач отримав кредит в сумі 930000 грн., 00 коп. [PERSON], взяв на себе зобовязання в строк до 27.01.2023 року згідно умов кредитного договору повернути отриманий кредит. ВАТ «Кредитпромбанк» свої зобовязання за кредитним договором виконало належним чином і в повному обсязі. З метою забезпечення зобовязань ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON], був укладений договір іпотеки № 49.12/14/166/08 від 29.01.2008 року, зареєстрований в реєстрі за №138. Відповідно до умов іпотечного договору предметом іпотеки є земельна ділянка площею 0,25 га, з цільовим призначенням на будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що знаходиться за адресою вул. Набережна, 62 б, с. Старі Безрадичі, Обухівського району Київської області, обєкт незавершенного будівництва незавершений будівництвом житловий будинок 60 відсотків готовності, який розтащований за адресою 62б, с. Старі Безрадичі, Обухівський район, Київської області, та земельна ділянка площею 0,349 га, що знаходиться за адресою вул. Набережна, 62б, с. Старі Безрадичі, Обухівський район, Київської області. 26.06.2013 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ВАТ «Кредитпромбанк» передає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, який укладений та зареєстрований за № 1441 від 26.06.2013 року приватним нотаріусом [PERSON] Відповідач [PERSON] не здійснює погашення кредиту та не сплачує нараховані відсотки, скориставшись кредитними коштами, свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, систематично порушує виконання умов кредитного договору, про що позивачем було надіслано вимогу відповідачу про усунення порушень умов кредитного договору 27.08.2015 року, але відповідач так і не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором. Станом на 31.07.2015 року сума заборгованості відпвідача перед позивачем по кредитному договору від 29.01.2008 року складає у розмірі 365000 грн. 65 коп., в тому числі кредит у розмірі 170797 грн. 56 коп., проценти у розмірі 194203 грн. 09 коп., Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені ним вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 589, 590 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, а оскільки предметом іпотеки є земельна ділянка площею 0,25 га, з цільовим призначенням на будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що знаходиться за адресою вул. Набережна, 62б, с. Старі Безрадичі, Обухівського району Київської області, обєкт незавершенного будівництва незавершений будівництвом житловий будинок 60 відсотків готовності, який розтащований на майні № 1 за адресою 62б, с. Старі Безрадичі, Обухівський район, Київської області, та земельна ділянка площею 0,349 га, що знаходиться за адресою вул. Набережна, 62б, с. Старі Безрадичі, Обухівський район, Київської області, та на яку позивач має право звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору від 29.01.2008 року на суму 365000 грн. 65 коп., то дана вимога є правомірною та підлягає задоволенню, Отже, суд вважає вимогу позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до п. 22 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в редакції, яка діяла на час звернення позивача з позовом до суду, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільнялася від сплати судового збору у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Згідно з ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved