Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Ідея банк» звернулося з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача 36457,36 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що Кредитною спілкою «Аккорд» (правонаступником якої є ВАТ «Плюс Банк», який перейменовано у ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк») відповідачу [PERSON] на підставі кредитного договору №0185/БП1/95/0001345 від 26.02.2008 року було надано кредит у розмірі 6600грн. строком до 26 лютого 2009 року зі сплатою 43,80 % річних за користування кредитом. Однак відповідач [PERSON] своїх зобов'язань перед позивачем щодо повернення кредиту та нарахованих відсотків не дотрималася, у зв'язку з чим заборгованість за кредитним договором станом на 10 грудня 2013 року становить 36457,36грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча була належно повідомлена про час і місце розгляду справи, а тому згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у її відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Судом встановлено, що 26.02.2008 року між Кредитною спілкою «Аккорд» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №0185/БП1/95/0001345, згідно якого Кредитна спілка «Аккорд» зобов'язувалася надати відповідачу кредит у розмірі 6600грн. строком до 26 лютого 2009 року зі сплатою 43,80 % річних за користування кредитом, а відповідач зобов'язувалася повернути кредит в порядку та на умовах, визначених договором, сплачувати проценти за користування кредитом, а також виконати інші зобов'язання згідно договору. Згідно з Генеральним договором про відступлення прав за кредитними договорами КС «Аккорд» від 01 лютого 2008 року, Відкрите акціонерне товариство «Плюс Банк» придбало у КС «Аккорд» права кредитодавця за кредитними договорами, які після підписання цього Договору будуть укладені спілкою. У відповідності до Статуту Публічного акціонерного товариства «Плюс Банк» від 11.08.2011 року, Публічне акціонерне товариство «Ідея банк» виникло внаслідок зміни назви Публічного акціонерного товариства «Плюс Банк». Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відтак, суд приходить до висновку, що відступлення права вимоги можливо лише при наявності на момент переходу цих прав дійсного зобов'язання боржника та виникнення у кредитора права вимоги. Аналогічна правова позиція викладена і в Постанові Пленуму Верховного Суду України №3-42гс12 від 02.10.2012 року, в якій зазначено, що відповідно до статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Оскільки на час укладення між КС «Аккорд» та ВАТ «Плюс Банк», правонаступником якого являється позивач по справі ПАТ «Ідея Банк», генерального договору про відступлення прав за кредитними договорами, тобто 01 лютого 2008 року, ще не було укладено кредитний договір від 26 лютого 2008 року №0185/БП1/95/0001345, за яким у відповідача [PERSON] виникли зобов'язання перед КС «Аккорд», то до ПАТ «Ідея Банк» відповідні права кредитора за цим кредитним договором не перейшли. Представником позивача не надано суду доказів укладення між КС «Аккорд» та ВАТ «Плюс Банк» інших договорів про відступлення прав за кредитними договорами за вимогами до [PERSON] Крім того, як вбачається з матеріалів справи, такі не містять обґрунтованого розрахунку заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором від 26 лютого 2008 року №0185/БП1/95/0001345, процентів, неустойки та віндикаційних витрат. На підставі наведеного, враховуючи, що позивач не довів належність йому права вимоги до відповідача, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. На підставі ст.ст.256, 257, 258, 261, 267, 514, 525, 526, 530, 536, 610-612, 625, 1046-1050, 1054 ЦК України, та

Outcome: dismissed