Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № IFXRRX10610113 від 21.01.2008 року, посилаючись на те, що відповідач отримав в позивача кредит в розмірі 9965 грн. 55 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік та зобовязався виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов кредитного договору. Внаслідок порушення графіку сплати коштів за відповідачем наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями в розмірі 80 530 грн. 90 коп. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 09.12.2013 року в задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 30.01.2014 року апеляційну скаргу ПАТ КБ ПриватБанк-відхилено. Рішення Івано-Франківського міського суду від 09.12.2013 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.10.2014 року касаційну скаргу ПАТ КБ ПриватБанк задоволено. Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09.12.2013 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 30.01.2014 року скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. 13 червня 2016 року представником Позивача подано до суду клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника. Позовні вимоги представник Позивача підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи конвертами з повідомленнями про вручення поштового відправлення, які направлялись на адресу зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання Відповідача та повернулося на адресу суду з відміткою за закінченням терміну зберігання. Частиною 4 статті 169 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, виходячи зі змісту частини 4 статті 169 та частини1 статті 224 ЦПК України, а також того, що Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подано, зважаючи на заяву Позивача, в якій він не заперечував проти винесення заочного рішення, з огляду на подання Позивачем достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 21.01.2008 року укладено укладено кредитний договір № IFXRRX10610113, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 9965,57 грн. зі сплатою 12% річних за користування кредитом строком на 24 місяці (а.с.8). Позивач вважав, що внаслідок порушення [PERSON] графіку погашення кредиту утворилась заборгованість у розмірі 80 530 грн. 90 коп. Відповідно до заяви позичальника від 21.01.2008 року банк надає Позичальнику кредит у розмірі 9 965 грн. 57 коп., а позичальник зобовязується в строк до 21.01.2010 року повернути кредитні кошти зі сплатою 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 239,17 грн. та комісії, зазначені в заяві та Умовах строки. У разі порушення позичальником зобовязань за кредитним договором позичальник сплачує банку пеню, розмір якої визначено у п.5.1 Умов за кожен день прострочення. ( а.с.8-27). Відповідач підписуючи заяву позичальника погодився із зазначеними в ній умовами кредитування та сплати 1% на місяць ( 12% річних) за користування кредитом, але в установлений строк до 21 січня 2010 року отримані кошти не повернув. Відповідно до розрахунку заборгованості, проведеного 20 березня 2013 року ПАТ КБ ПриватБанк, заборгованість за кредитним договором від 21.01.2008 року № IFXRRX10610113, складає 80 530 грн. 90 коп., з яких: 9 965,57 грн.-заборгованість за кредитом, 1368,74 грн. - заборгованість за процентами, 5261,74 грн. - заборгованість з комісії, 59 623,85 грн. - пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3811 грн. - штраф (процентна складова). ( а.с.5-6). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам Розстрочка складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. ( а.с. 8). Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Як зазначено в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 08.10.2014 року, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов висновку про те, що оскільки банк не надав Умов, чинних на момент підписання заяви позичальника та отримання відповідачем кредиту, якими передбачені розмір пені, штрафу та комісії, то відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення пені, штрафу та комісії. Однак судові рішення в цій частині не можуть вважатись законними та обгрунтованими, оскільки судами не були досліджені Умови, які діяли на момент підписання заяви позичальника та є невідємною частиною кредитного договору. ( а.с.130). Враховуючи вищевикладене, Позивачем надано суду Умови надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка Стандарт, які були чинні станом на час укладення кредитного договору. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 20.03.2013 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором № IFXRRX10610113 від 21.01.2008 року, відповідно до якого нараховано заборгованість відповідача за кредитними зобовязаннями в сумі 80 530 грн. 90 коп., з яких: 9 965,57 грн.-заборгованість за кредитом, 1368,74 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом , 5261,74 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 59 623,85 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3811 грн. - штраф (процентна складова). Як підтверджується матеріалами справи, Банк в повному обсязі виконав зобовязання, визначені в умовах кредитного договору. Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобовязань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Як встановлено Судом, Позичальник [PERSON] неналежно виконував взяті на себе за Заявою позичальника та умовами кредитного договору зобовязання. Вищевказана обставина підтверджується наявним в матеріалах справи Розрахунком заборгованості за договором № IFXRRX10610113 від 21.01.2008 року. Доказів, які б спростовували проведений Позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вищевказаним договором Відповідачем суду не надано, як і не надано доказів виконання зобовязань за договором № IFXRRX10610113 від 21.01.2008 року належним чином та у встановлені строки. Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідачем в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобовязання, визначеного договором № IFXRRX10610113 від 21.01.2008 року. Враховуючи вищезазначене, Судом встановлено, що станом на 20.03.2013 року по кредиту позичальника [PERSON] існує заборгованість за кредитним договором № IFXRRX10610113 від 21.01.2008 року в розмірі 80 530 грн. 90 коп., з яких: 9 965,57 грн.-заборгованість за кредитом, 1368,74 грн. - заборгованість за процентами, 5261,74 грн. - заборгованість з комісії, 59 623,85 грн. - пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3811 грн. - штраф (процентна складова). Враховуючи вищевказані положення закону, а також факт неналежного виконання громадянином [PERSON] зобовязань за договором № IFXRRX10610113 від 21.01.2008 року, Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з громадянина [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором № IFXRRX10610113 від 21.01.2008 року у в розмірі 80530,90 грн. Проаналізувавши матеріали справи, положення Заяви позичальника, Умови про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, враховуючи вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що вимога Позивача про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за договором № IFXRRX10610113 від 21.01.2008 року в розмірі 80 530,90 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки наявні в матеріалах справи докази підтверджують наявність заборгованості за договором про надання банківських послуг у зазначеному розмірі. Відповідно до частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищезазначене, Суд дійшов висновку про необхідність стягнення з Відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» витрат по сплаті судового збору в розмірі 805,31 грн. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 16, 20, 526, 527 ч. 1, 530, 548 ч. 1, 549, 551 ч.3, 611, 612, 1054 ЦК України,

Outcome: approved