Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «[PERSON] ворота» звернулося до суду з зазначеним позовом, на обґрунтування якого вказало, що 26.06.2008 року між ПАТ «[PERSON] ворота» та [PERSON] було укладено догововір № 02/388Ф про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної). 24.06.2008 року позичальник отримала кредит у сумі 150000 гривень та 10000 доларів США в рамках мультивалютної відновлювальної кредитної лінії із максимальною сумою заборгованості у сумі 200000 гривень зі сплатою 15,7% річних за користування коштами у гривнях, 10,7 % річних за користування коштами у доларах США, 8,7% річних за користування коштами в Євро, із кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 21 червня 2012 року. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 22.06.2015р. позов ПАТ «[PERSON] ворота» задоволено, вирішено стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором № 02/388Ф про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної) від 24.06.2008 року на загальну суму 1 215 389,51 гривень, з яких кредит у сумі 372468,66 грн., у тому числі 150000,00 грн.та 10000 доларів США, що по курсу НБУ станом на 22.06.2015р. становить 222468,66 грн., проценти у сумі 398355,85 грн., комісія за РКО у сумі 53460,00 грн., пеня у сумі 200873,30 грн. Присуджена заборгованість порахована станом на 18.03.2015 року. Проте незважаючи на це відповідач не виконав своїх зобовязань по поверненню кредиту. За період з 18.03.2015 року по 04.07.2017 року нараховані прострочені проценти на тіло кредиту в загальній сумі 3 608,84 доларів США, що еквівалентно 93 809,94 гривень станом на 04.07.2017 року, тому позивач змушений вимагати їх стягнення в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, за змістом якої, заявлені вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві, просив розглядати даний спір у відсутності представника та не заперечив проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 26.06.2008 року між ПАТ «[PERSON] ворота» та [PERSON] було укладено догововір № 02/388Ф пр. надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної). 24.06.2008 року позичальник отримала кредит у сумі 150000 гривень та 10000 доларів США в рамках мультивалютної відновлювальної кредитної лінії із максимальною сумою заборгованості у сумі 200000 гривень зі сплатою 15,7% річних за користування коштами у гривнях, 10,7 % річних за користування коштами у долрах США, 8,7% річних за користування коштами в Євро, із кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 21 червня 2012 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання ч. 1 ст. 625 ЦК України. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 22.06.2015р. позов ПАТ «[PERSON] ворота» задоволено, вирішено стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором № 02/388Ф про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної) від 24.06.2008 року на загальну суму 1 215 389,51 гривень, з яких кредит у сумі 372468,66 грн., у тому числі 150000,00 грн. та 10000 доларів США, що по курсу НБУ станом на 22.06.2015р. становить 222468,66 грн., проценти у сумі 398355,85 грн., комісія за РКО у сумі 53460,00 грн., пеня у сумі 200873,30 грн. та судовий збір (а.с.11-12). Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як вбачається з розрахунку прострочених відсотків за кредитним договором № 02/388Ф від 24.06.2008 року за період з 18.03.2015р. по 04.07.2017р. у [PERSON] утворилася заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 3 608,84 доларів США, що еквівалентно станом на 04.07.2017р. складає 93 809,94 гривень. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Жодних доказів того, що [PERSON] борг повернуто повністю чи частково, відповідачем суду не подано. Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача в користь позивача суми боргу є обґрунтованими, тому позов слід задовольнити. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved