Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з зазначеною позовною заявою до відповідачки, в якій просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором на загальну суму 11902,35 грн., посилаючись на те, що згідно укладеної 25.12.2014р. між позивачем та відповідачкою Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карток відповідачка отримала кредит у сумі 9711,48 грн. у вигляді встановлення кредитної лінії на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 01.08.2016р. перед позивачем виникла заборгованість, яка складає загальну суму за кредитом, процентами, комісією, штрафом відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди 11902,35 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки, оскільки остання ухиляється від добровільного погашення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, у разі неявки відповідачки в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи двічі повідомлялася належним чином.Так, судом, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, двічі надсилалися судові повістки про виклик до суду за адресою місця проживання відповідачки, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак, згідно з конвертом з судовою повісткою, що повернулася до суду з довідкою відділення «Укрпошти» «за закінченням терміну зберігання», відповідачка не з'явилася до поштового відділення для отримання конверта з поміткою «судова повістка», що дає суду підстави вважати, що відповідачка за зазначеною адресою відсутнята свідчить про неможливість вручення відповідачці судової повістки та відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України в цьому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачці належним чином. Крім того, на 03.10.2016р. 08 год. 15 хв. відповідачка отримала судову повістку, однак до суду не з'являлася, клопотання про розгляд справи у її відсутність не подавала, про причини неявки також не повідомляла. Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена у його письмовій заяві, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає позовну заяву позивача обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, із наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов'язального права, пов'язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов'язків з повернення кредитних коштів кредитору, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися Цивільним Кодексом України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 34, 35, 36) та [PERSON] (а.с. 32) 25.12.2014р. була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карток з метою здійснення сприятливих умов для виконання відповідачкою обов'язків за кредитним договором № SAMDN50000022350995 від 01.07.2008р., на підставі якої позивач передав відповідачці кредит у сумі 9711,48 грн. на строк до 31.12.2017р., включно, зі сплатою відсотків у розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 6, 7, 8-31), відповідно до якої Кредитор зобов'язався передати обумовлену договором суму на платіжну картку та надав її Позичальниці, а Позичальниця отримала обумовлену договором суму грошей на платіжній картці та зобов'язалася повернути одержану суму кредиту та своєчасно сплачувати відсотки за користування ним, а також інші платежі, обумовлені кредитним договором. З умовами та правилами надання платіжної картки та тарифами на обслуговування платіжної картки відповідачка ознайомлена. В порушення умов зазначеної Генеральної угоди відповідачка взяті на себе зобов'язання не виконувала, внаслідок чого в неї виникла заборгованість перед позивачем, яка, згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 01.08.2016р. з урахуванням заборгованості за кредитом, процентами, комісією, штрафом відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди склала загальну суму в розмірі 11902,35 грн. (а.с. 5). Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В силу ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язані видати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивачем був наданий кредит в розмірі та на умовах, передбачених вищезазначеною Генеральною угодою, однак відповідачка всупереч вимогам чинного законодавства та Умов та правил надання банківських послуг належним чином свої зобов'язання з повернення чергової частки кредиту та сплати процентів за користування кредитом не виконує та не здійснює повернення кредиту та сплати процентів у повному обсязі у встановлені договором строки. Ці обставини не підлягають доказуванню, оскільки про них зазначено в позовній заяві та вони не спростовані відповідачкою. У зв'язку з неповерненням чергової частини кредиту та несплатою процентів за користування кредитом у відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України Банк має право вимагати дострокове повернення частини кредиту, яка залишалася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, правильність якого перевірена судом, загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем станом на 01.08.2016р. становить 11902,35 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 7213,83 грн., заборгованість за процентами - 1110,60 грн., заборгованість за комісією - 2308,40 грн., штраф (за п. 2.2. Генеральної угоди) - 1269,52 грн. (а.с. 5). Доказів, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, щодо неправильності складених банком розрахунків заборгованості за кредитним договором відповідачкою до суду не надано, інший розрахунок заборгованості на іншу дату за укладеним між сторонами по справі договором суду також не надано, відтак, розрахунки приймаються судом як доказ у вирішенні спору. Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Судом не встановлено, що боржниця не виконувала зобов'язання з повернення кредиту внаслідок випадку або непереборної сили, тому відповідачка має сплатити штрафні санкції за кредитом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом на загальну суму 11902,35 грн. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки викладені позивачем в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені відповідним платіжним дорученням (а.с. 1). На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, 549, 550, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved