Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16 листопада 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № VOZ0AN02003334, за яким останній надано кредит у розмірі 53 607,54 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,16 % на рік на суму залишку за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.11.2014 року. Однак, [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобовязання за договором. Станом на 10.03.2015 року має заборгованість 96016,93 грн., з них: 18184,34 грн. - заборгованість за кредитом; 77832,59 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. На підставі наведеного, просить суд стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість по кредитному договору в розмірі 96016,93 грн. та понесені судові витрати по справі в розмірі 960,17 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовну заяву з підстав в ній зазначених. Просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали. Просили суд відмовити в задоволенні позову, застосувавши строк позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 06.11.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № VOZ0AN02003334, відповідно до якого остання отримала кредит на суму 53607,54 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17.16 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.11.2014 року (а.с. 7-9). В забезпечення виконання зобов'язань, відповідач [PERSON], згідно договору застави рухомого майна № VOZ0AN02003334 від 06.11.2007 року надала банку в заставу автомобіль марки DAEWOO, модель: MATIZ, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: XWB4A11BD7A134233, реєстраційний номер: АС4406АМ (а.с. ). Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення Заставодавцем/Позичальником зобов'язань за кредитним договором, або за договором застави, Заставодавець зобов'язаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. б ст. 20 ЗУ «Про заставу»). 28.02.2013 року рішенням Луцького міськрайонного суду в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VOZ0AN02003334 від 06.11.2007 року в сумі 42524,75 грн. звернути стягнення на предмет застави - автомобіль DAEWOO, модель: MATIZ, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: XWB4A11BD7A134233, реєстраційний номер: АС 4406 АМ, що належить на праві власності [PERSON], ([INFO], яка проживає за адресою: [INFO], ІПН: [NUMBER]) шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством КБ «ПриватБанк» з укладання від імені Заставодавця договору купівлі-продажу, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Крім того, рішенням Луцького міськрайонного суду від 16.04.2013 року передано в заклад Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк», шляхом вилучення у [PERSON], автомобіль марки DAEWOO, модель: MATIZ, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: XWB4A11BD7A134233, реєстраційний номер: АС4406АМ, що належить на праві власності [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що відповідач предмет застави передав в заклад банку з наданням права безпосереднього продажу конкретному покупцю. Згідно представленого суду письмового розрахунку за період з 15.11.2007 року по 10.03.2015 року заборгованість відповідача за вищевказаним кредитним договором становить суму в розмірі 96016,93 грн., з них: 18184,34 грн. - заборгованість за кредитом; 77832,59 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (а.с. 4-6). Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Наданий позивачем розрахунок заборгованості суд не приймає як належний доказ, оскільки позивачем до суми заборгованості включено заборгованість за період з 15.11.2007 року по 30.05.2011 року в розмірі 42524,75 грн., в рахунок погашення якої було звернуто стягнення на вищевказаний предмет застави. Крім того, при розрахунку заборгованості станом на 10.03.2015 року позивачем не враховано суми коштів, отриманих від реалізації предмету застави. Згідно з вимогами статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Проте, позивачем не надано будь-яких доказів в підтвердження своїх доводів як вимагає ст. 60 ЦПК України. Належного розрахунку заборгованості та відомостей щодо розподілу грошових коштів після реалізації автомобіля марки DAEWOO, модель: MATIZ, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: XWB4A11BD7A134233, реєстраційний номер: АС4406АМ, на вимогу суду не надано представником позивача. Таким чином, враховуючи, що вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» є недоведеними, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Разом з тим, не приймає до уваги суд посилання відповідача на пропущення позивачем строків позовної давності. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України встановлює загальний термін позовної давності тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач . Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. В силу ч. 2 ст. 264 ЦК України позивачем не пропущені строки позовної давності для звернення до суду за захистом свого порушеного права, оскільки 22.06.2011 року ПАТ КБ «Приватбанк» звертався в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення, який був задоволений рішенням Луцького міськрайонного суду від 28.02.2013 року.

Outcome: dismissed