Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 4321017,18 грн., судового збору, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.02.2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ Комерційний банк «Надра» та ТОВ «СОВЕРК» в особі директора [PERSON] був укладений Кредитний договір про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування №05/02/2008/980-К/4, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 2500000 грн. у тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, строковості, платності строком на 24 місяці з 27.02.2008 року по 26.02.2010 року із сплатою 19,5% річних. В зв'язку з тим, що позичальник належним чином свої обов'язки не виконує, станом на 24.02.2014 року виникла заборгованість перед позивачем, яка складається з: - заборгованості по тілу кредиту у розмірі - 1739935 грн., - заборгованості по відсоткам у розмірі - 9281,64 грн., - суми пені по відсоткам у розмірі - 9281,64 грн., - інфляційних збитків по процентам у розмірі - 73433,74 грн., Малиновським районним судом м. Одеси розглянуто кримінальне провадження за обвинувальним висновком [PERSON] та [PERSON] та 29.10.2013 року по вказаній кримінальній справі було винесено ухвалу якою [PERSON] та [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ст.49 КК України. Крім того ухвалою суду було роз'яснено ПАТ КБ «Надра» право на подачу цивільного позову про стягнення з [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку на користь ПАТ КБ «Надра» матеріальної шкоди, завданої скоєними ними злочинами. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву не визнав в частині стягнення з його довірителя заборгованості за кредитним договором, який був укладений між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] та пояснив, що жодних договірних правовідносин між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] не має, вищезазначений кредитний договір його довіритель не підписував, а тому з його сторони не має будь яких кредитних зобов'язань перед Банком. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином про дату та місце судового засідання повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом в судовому засіданні встановлено, що 27.02.2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ Комерційний банк «Надра» та ТОВ «СОВЕРК» в особі директора [PERSON] був укладений Кредитний договір про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування №05/02/2008/980-К/4, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 2500000 грн. у тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, строковості, платності строком на 24 місяці з 27.02.2008 року по 26.02.2010 року із сплатою 19,5% річних. В зв'язку з тим, що позичальник належним чином свої обов'язки не виконує, станом на 24.02.2014 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 4321017,18 грн. Малиновським районним судом м. Одеси розглянуто кримінальне провадження за обвинувальним актом про притягнення до кримінальної відповідальності [PERSON] за скоєння кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 222 ч.2, 358 ч.ч. 3,4 КК України, [PERSON] за скоєння кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 27 ч.3, 222 ч.2, 27 ч.3, 358 ч.ч.3,4 КК України. 29 жовтня 2013 року Малиновським районним судом м. Одеси винесено ухвалу по кримінальному провадженню №521/13079/13-к, згідно якої клопотання прокурора Генеральної прокуратури України про закриття кримінального провадження та звільнення [PERSON] та [PERSON] від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України задоволено. [PERSON], обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 27 ч.3, 222 ч.2, 27 ч.3, 358 ч.ч.3,4 КК України, [PERSON] обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 222 ч.2, 358 ч.ч. 3,4 КК України звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ст.49 КК України. Кримінальне провадження відносно [PERSON], [PERSON] припинено на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, у зв'язку зі звільненням осіб від кримінальної відповідальності. Відмовлено у стягненні з [PERSON] та [PERSON] витрат на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування. Роз'яснено представнику ПАТ КБ «Надра» право на подачу цивільного позову про стягнення з [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку, на користь ПАТ КБ «Надра», матеріальної шкоди, завданої скоєними злочинами у розмірі 5354228,54 грн., в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п'ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості. Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Відповідно до ст.369 КПК України, судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку. Судове рішення, у якому суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали. Відповідно до ч.1 ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Таким чином, виходячи з вищезазначених норм чинного законодавства України, вбачається, що виключно обвинувальним вироком суду особа визнається винною у скоєнні злочину, а при винесені ухвали суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, обставини обвинувачення не досліджуються, не встановлюється вина особи, а вирішується лише питання щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тобто, підставою цивільно-правової відповідальності є правопорушення, що включає такі складові елементи: шкода, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв'язок між ними, вина заподіювача шкоди. Відповідно до ст.1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Тобто, враховуючи те, що вина [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення не встановлена вироком суду, позивачем не надано належних доказів про наявність правових підстав для солідарного стягнення з відповідачів майнової шкоди, крім того кредитний договір про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування №05/02/2008/980-К/4 та додаткові угоди до нього укладалися між ВАТ КБ «Надра» правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] та останній взяв на себе зобов'язання належного виконання умов договору. Тому суд приходить до висновку, що правові підстави для стягнення матеріальної шкоди з [PERSON] відсутні. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, необхідно задовольнити частково, стягнувши з [PERSON] заборгованість по тілу кредиту у розмірі - 1739935 грн., заборгованість по відсоткам у розмірі - 9281,64 грн., суму пені по відсоткам у розмірі - 9281,64 грн., інфляційні збитки по процентам у розмірі - 73433,74 грн. та судовий збір в розмірі 3654 грн.

Outcome: partial