Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 14965,82 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12 вересня 2011 року між відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» (правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБі Банк») та [PERSON] був укладений договір № ВLаЖГА00072977, за яким останній отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 8000 грн., терміном повернення кредиту 12 вересня 2014 року. За користування кредитом встановлена процентна ставка 15% річних. Уклавши з позивачем вказаний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушувала свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості. Посилаючись на те, що відповідач не виконала своє зобовязання по поверненню кредиту та відсотків просить стягнути з неї вказану заборгованість. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав клопотання про розгляд справи без його участі та підтримав позовні вимоги в повному обсязі, та не заперечував проти постановлення заочного рішення по справі (а.с.33). Відповідач, яка належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, з невідомих суду причин, та від неї не надійшло повідомлення про причини неявки. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 вересня 2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] був укладений договір № ВLаЖГА00072977, за яким остання отримала кредит у розмірі 8000 грн., терміном повернення кредиту 12 вересня 2014 року. За користування кредитом встановлена процентна ставка 15% річних. (а.с. 4-11). Зазначеною угодою не передбачений порядок та умови нарахування плати за пропуск платежів, а тому вимоги банку в цій частині щодо стягнення з відповідача 10501,41 грн. є необґрунтованими і не підлягають задоволенню. Таким чином, в наслідок належного виконання відповідачем своїх обов'язків виникла заборгованість по поверненню кредиту за договором, яка складає 4464,41 грн. в тому числі: заборгованість за кредитом (тіло) 2837,93 грн., заборгованість за прострочені відсотки за користування кредитом 646,48 грн., комісія за РО 980 грн. (а.с. 3). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В порушення вказаних вимог відповідач не виконала умови кредитного договору, гроші не повернула, а тому повинна повернути заборгованість. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд вважає, що оскільки позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд задовольняючи позовні вимоги, стягує з відповідача на користь держави судові витрати, відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial