Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що відповідно до умов договору № А331СС9FІ30054 від 1 липня 2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 16600 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник порушив умови договору, у зв'язку з чим станом на 16 червня 2014 року заборгованість за кредитним договором становить 20621 грн. 86 коп., в тому числі: 4616 грн. 78 коп. - заборгованість за кредитом; 2 грн. 68 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 2748 грн. 14 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 11796 грн. 08 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання; 500 грн. - штраф (фіксована частка); 958 грн. 18 коп. - штраф (процентна складова), яку позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір, сплачений ним під час подання позовної заяви. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 5 ст. 74 Цивільного кодексу України повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. В порядку ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 1 липня 2011 року між публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк» (Банк) та [PERSON] (Позичальник) було укладено договір № А331СС9FІ30054, згідно з умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 16600 грн. на строк до 30 червня 2014 року з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 0,01 % в місяць. Позичальник взяв на себе зобов'язання щодо повернення суми кредиту, відсотків, винагороди, комісії та інших витрат згідно з Умовами (а.с. 6). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Уклавши із закритим акціонерним товариством «Акцент-Банк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, [PERSON] порушив договірні зобов`язання, що призвело до виникненя заборгованості, яка згідно з розрахунком позивача станом на 16 червня 2014 року становить 7367 грн. 60 коп.: 4616 грн.78 коп. - заборгованість за кредитом; 2 грн. 68 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 2748 грн. 14 коп.- заборгованість за комісією (а.с. 4-5). Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Умовами договору передбачено відповідальність за невиконання зобов'язання. Так п. 5.1 Умов надання споживчого кредиту, які є невід'ємною частиною кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань передбачених умовами договору, Банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 1,25 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Згідно з розрахунком позивача (а.с.4-5) за порушення строків повернення кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору станом на 16 червня 2014 року нараховано пеню в сумі 11796 грн. 08 коп. Доказів повернення кредиту на день ухвалення рішення сторонами суду не надано. У зв'язку з цим суд вважає вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитними коштами та пені законними та обґрунтованими. Суд приймає до уваги те, що розмір пені значно перевищує розмір збитків, проте за відсутності відповідної заяви відповідача про її зменшення, сума пені підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Пунктом 5.3 Умов надання споживчого кредиту також передбачено, що у випадку порушення Позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів Позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (а.с. 12). Позивачем надано розрахунок штрафу: 500 грн. (фіксована частина) та 958 грн. 18 коп. (процентна складова). При цьому процентна складова, а саме 5% від суми заборгованості, розрахована, в тому числі, на суму пені. Судом встановлено, що умовами договору передбачено нарахування штрафу у виді 5% від суми заборгованості. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України пеня є видом забезпечення виконання зобов'язання, а не сумою заборгованості. У зв'язку з цим, суд вважає, що штраф у виді 5% від суми заборгованості може бути нарахований лише на суму заборгованості по кредиту, процентах за користування кредитними коштами та комісії за користування кредитом. Окрім того, нарахування штрафу у виді 5% від суми пені є по суті нарахуванням процентів на неустойку, що згідно з ч. 2 ст. 550 Цивільного кодексу України не допустимо. У зв'язку з цим суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача суми штрафу у виді процентної складової 5% від суми нарахованої пені необґрунтованими, оскільки вони не відповідають вимогам діючого законодавства. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача суми штрафу суд виходить з наступного розрахунку: 500 грн. - фіксована складова штрафу та 5% від суми заборгованості ( 7367 грн. 60 коп.) - 368 грн. 38 коп. Саме ці суми штрафу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що позов задоволено частково, а тому згідно з ч.1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial