Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на квартиру за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу та виселення [PERSON] та інших осіб з вказаної квартири, вказуючи, що 22 квітня 2008 року було з [PERSON] укладено кредитний договір №ZRDWGA00004346 і видано кредит в сумі 10410,00 Доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 20,16% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.04.2015 року. Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, а тому позивач змушений з даним позовом звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши клопотання з проханням справу розглянути без його участі, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення в газеті «Житомирщина», в судове засідання не з'явився, причину своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Згідно кредитного договору №ZRDWGA00004346 від 22 квітня 2008 року укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], відповідачу було видано кредит в сумі 10410 Доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,16% на рік. Як слідує з договору іпотеки від 22 квітня 2008 року [PERSON] надав в іпотеку квартиру за адресою: [ADDRESS] Відповідач не виконав свої зобов'язання, що підтверджується розрахунком заборгованості по кредиту. Сума заборгованості по кредиту становить 82544 гривні 37 копійок /а.с. 7-9/. Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: - нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності; - нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; - нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності якщо інше не встановлено законодавством. Матеріалами справи підтверджується, що предмет іпотеки відповідає зазначеним ознакам, тобто належить відповідачу на праві власності, може бути ним відчужений і зареєстрований у встановленому порядку як окремий об'єкт права власності. У відповідності до ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи плату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Що ж стосується задоволення вимог про виселення відповідача з квартири зі зняттям їх з реєстраційного обліку, то суд вважає, що позов в цій частині до задоволення не підлягаєз наступних підстав. За змістом ч.ч.1, 2 ст.40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передану в іпотеку квартиру є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Як слідує з матеріалів справи, цих вимог закону сторони не дотримали, відділ у справах громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб Володарсько - Волинського РВ УМВС України в Житомирській області до участі в справі не залучався, тому за таких підстав позов про виселення до задоволення не підлягає. Таким чином, оцінюючі зібрані у справі докази у їх сукупності суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково.

Outcome: partial