Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (далі по тексту - позивач, ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач 1, [PERSON]), [PERSON] (далі по тексту - відповідач 2, [PERSON]) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 47 614,97 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 40 556,91 грн. та заборгованості по відсоткам у розмірі 7 058,06 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов укладеного між позивачем та відповідачем 1 кредитного договору, відповідач 1 зобов'язався здійснювати своєчасне погашення кредиту та сплачувати усі інші передбачені договором платежі. В якості забезпечення виконання ним своїх зобов'язань за умовами кредитного договору, між позивачем та відповідачем 2 було укладено договір поруки. Однак, відповідачі свої зобов'язання за кредитним договором та договором поруки не виконали, у зв'язку з чим за ними утворилась заборгованість, яку позивач і просить стягнути з урахуванням нарахованих відсотків. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2018 року було відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з частиною 1 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідачі у встановлений в ухвалі строк відзивів на позовну заяву не надали. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача в своїй заяві не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом 28 березня 2013 року між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 40/2013 (далі по тексту - кредитний договір), відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу 1 грошові кошти (далі по тексту - кредит) в сумі 56 940 грн. на строк користування до 27 березня 2018 року, а відповідач 1 зобов'язався повернути наданий кредит, сплатити відсотки у розмірі 15,8% річних та платежі за кредитом у встановлений у договорі строк в повному обсязі. Погашення кредиту та оплата відсотків за його користування здійснюється відповідно до умов договору. Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, відповідно до умов договору здійснив видачу кредитних ресурсів у розмірі 56 940 гривень. Позичальник - відповідач 1 скористався кредитними ресурсами та свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Свої зобов'язання за кредитним договором у визначений у ньому строк відповідач 1не виконав, протягом дії кредитного договору несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував залишок заборгованості по кредиту та відсотки за користування ним. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем та перевіреного судом, станом на 03 жовтня 2018 заборгованість відповідача 1 перед позивачем за кредитним договором становить 40 556,91 грн. та 7 058,06 грн. - сума відсотків за користування кредитними коштами за період з 01.04.2014 року по 30.04.2015 року. Крім того, судом також встановлено, що 28 березня 2013 року між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки №1, у відповідності до умов пункту 1.1 якого, поручитель - відповідач 2, як солідарний божник на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед позивачем відповідати за зобов'язаннями відповідача 1, які виникають з умов кредитного договору в повному обсязі цих зобов'язань. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. За змістом ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, неналежне виконання відповідачами своїх зобов'язань щодо своєчасного повернення заборгованості за кредитом порушує право позивача на своєчасне отримання плати за надані послуги. Оскільки відповідачі припинили виконання зобов'язань в односторонньому порядку, що потягло в цілому невиконання умов кредитного договору, то позивач має всі правові підстави вимагати стягнення заборгованості в судовому порядку. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідачі не виконують належним чином взяті на себе зобов'язання за вищезазначеними договорами, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв'язку з викладеним суд стягує солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором у розмірі 47 614,97 грн.. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідачів. Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1 762 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved