Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк Національний Кредит» (надалі по тексту, - Позивач, Банк) звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру за адресою: [ADDRESS] (надалі по тексту, Предмет іпотеки, Квартира), яка належить [PERSON] (надалі по тексту, - Відповідач, [PERSON]) на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу АР Крим [PERSON] 25.04.2000 року за реєстровим № 4688, зареєстрованого в Сімферопольському міжміському бюро реєстрації і технічної інвентаризації 10.11.2000 року в реєстровій книзі № Д294 під реєстровим №1669 на стр. 59, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 20.08.2009 року, який був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.04.2013 року за № 51820901101, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 3020509 від 27.04.2013 року, у рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Птицекомплекс-Агро» (97034, АР Крим, Красногвардійський р-н., с. Котельникове, вул. Московська, 7, код ЄДРПОУ 35338709) (надалі по тексту,- Третя особа, ТОВ «Птицекомплекс-Агро») перед Позивачем за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 05.1-66ю/2013/2-1 від 13.05.2013 року (надалі по тексту,- Кредитний договір). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки (далі,- договір іпотеки), посвідчений приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу АРК [PERSON], реєстровий № 1222. За цим договором Відповідач передав в іпотеку Позивачу, належну йому на праві приватної власності квартиру за адресою: [ADDRESS]. Квартира належить Відповідачу на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 25.04.2000 року приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу АРК [PERSON], реєстровий № 468, й оскільки Третя особа прострочила зобов'язання перед Позивачем по Кредитному договору, а Відповідач заборгованість не погасив, то Позивач звертає стягнення на Квартиру в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача, позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач та Третя особа будучи належним чином повідомлені про день, час, місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилися. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у справі, приходить до наступного висновку. Так, 13.05.2013 року між Позивачем та Третьою особою було укладено Кредитний договір. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір іпотеки, який був посвідчений приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу АРК [PERSON], реєстровий № 1222. За цим Договором іпотеки Відповідач передав в іпотеку Позивачу, належну йому на праві приватної власності квартиру за адресою: [ADDRESS]. Квартира належить Відповідачу на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 25.04.2000 року приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу АРК [PERSON], реєстровий № 4688. За твердженням Позивача, Третя особа своїх зобов'язань по Кредитному договору не виконала, а саме було порушено п. 2.6. Кредитного договору - до 05.03.2014 року Третя особа не сплатила проценти за користування Кредитом. Тому, Позивач вважає, що відповідно до п. 4.4. Кредитного договору, у разі невиконання Позичальником зобов'язань, визначених п.п. 3.3.2. - 3.3.17. цього Кредитного договору, порушення Позичальником або Третьою особою, з якою укладений договір забезпечення виконання зобов'язань за Кредитом, умов договорів, визначених п. 1.3. цього Кредитного договору, протягом більше 15 (п'ятнадцяти) днів, термін надання Кредиту вважається таким, що закінчився, та, відповідно, Позичальник зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня, погасити Кредит, сплатити проценти за фактичний час використання Кредиту, комісії та нараховані штрафні санкції. Після повного погашення заборгованості Позичальника за цим Договором дія Кредитного договору припиняється. Таким чином, згідно тверджень Позивача відповідно до п. 4.4. Кредитного договору, Третя особа зобов'язана була 06.03.2014 року погасити Кредит, сплатити проценти за фактичний час використання Кредиту, комісії та нараховані штрафні санкції. Разом з тим, Позивач вважає, що відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, й відповідно до п.2.4.3., 4.1. Договору Іпотеки, Позивач набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання Третьою особою основного зобов'язання, а відповідно до п. 4.8. Договору Іпотеки Позивач за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі Позивачу права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Крім того, Позивач зазначає, що 18.03.2014 року на адресу Відповідача було направлено вимогу № 05.1-05/1116 (надалі по тексту - Вимога) про повернення заборгованості. Разом з тим, згідно п. 4.1.1. договору іпотеки Позивач надсилає Відповідачу вимогу про усунення порушень, у якій зазначається стислий зміст випадку невиконання, вимога про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги, якщо впродовж встановленого строку вимога Позивача залишається без задоволення, то Позивач має право розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Разом з тим, недотримання цих правил не перешкоджає зверненню з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», але є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки. Тобто, недотримання іпотекодержателем процедури звернення стягнення на предмет іпотеки є однією з підстав для відмови в позові. Так, відповідно до ст. 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, суду належних доказів отримання Відповідачем Вимоги надано не було. Зокрема, оригінал підтвердження вручення - 31.03.2014 року зазначеної Вимоги національним оператором УДППЗ «Укрошта» Відповідачу суду не надавався. При цьому, суд зважує на те, що згідно листа Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» Київська міська дирекція від 06.06.2014 року № 30-576 національний оператор УДППЗ «Укрпошта» в зв'язку із силовим захопленням АР Крим та м. Севастополь та блокування усіх об'єктів поштового зв'язку УДППЗ «Укрпошта», національний оператор змушений з 28.03.2014 року припинити доставку пошти до АР Крим та м. Севастополь й приймання поштових відправлень до АР Крим та м. Севастополь не здійснюється. Крім того, судові повістки, які направлялись судом на адресу Відповідача, що співпадає з адресою, на яку направлялась вимога Позивача повернулась за неможливістю вручення. Згідно ст. 11 ч. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» за фізичними особами, незалежно від набуття ними статусу біженця чи іншого спеціального правового статусу, підприємствами, установами, організаціями зберігається право власності та інші речові права на майно, у тому числі, на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території, якщо воно набуте відповідно до законів України. Крім того, згідно ст. 14 ч. 2 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» упродовж строку тимчасової окупації внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим звільняється від обов'язку погашення основної суми іпотечного кредиту та нарахованих відсотків за ним, якщо об'єктом іпотеки є майно, розташоване (зареєстроване) на території, що після укладення такого іпотечного договору була тимчасово окупована. Національний банк України приймає рішення про зміну класифікації таких іпотечних кредитів або інші рішення з метою недопущення погіршення ліквідності (фінансового стану) кредитора. Норми цього пункту не поширюються на нерухоме житлове майно, загальна площа якого перевищує показники, встановлені ст. 265 Податкового кодексу України. Так, суду ніяких даних, що Відповідач не є внутрішньо переміщеною особою з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим не надано. При цьому, суд також враховує, що судові повістки які направлялись судом через іншого оператора поштового зв'язку на адресу Відповідача, у Автономній Республіці Крим та у м. Сімферополь повернулись з відміткою - «Отримувача не має» (а. с. а. с. 145-146). Також, суд враховує, ст. 12 ч. 1 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» початком тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя вважається дата набрання чинності Резолюцією № 68/262 Сесії Генеральної Асамблеї Організації Об'єднаних Націй від 27.03.2014 року про підтримку територіальної цілісності України. Тому, за вищевикладених обставин, суд знаходить вимоги Позивача безпідставними.

Outcome: dismissed