Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного 19.03.2008 року Кредитного договору № CVMWGK00000008 відповідачу [PERSON] надано кредит у розмірі 10 236 доларів США строком до 19.03.2026 року. Зобов`язання за кредитним договором забезпечено договорами поруки, укладеними із [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON] не виконує зобов`язання за кредитним договором і загальна сума заборгованості станом на 15.05.2015 року становить 32\~063,54 доларів США, з яких: 8\~085,14 доларів США - заборгованість за кредитом, 7\~548,47 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 236,14 доларів США заборгованість по комісії, 14\~655,37 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобовязань, а також штрафи: 12,16 доларів США штраф (фіксована частина), 1\~526,26 доларів США штраф (процентна складова), що у загальній сумі еквівалентно 659\~226,29 гривень, які просив стягнути солідарно з відповідачів. Представник позивача підтримала заявлені вимоги в повному обсязі з наведених підстав. Відповідач [PERSON] подав письмове клопотання, в якому просив, з підстав, передбачених ч.3 ст.551 ЦК України, зменшити розмір неустойки (штрафу та пені) на 99%, оскільки заявлений позивачем розмір неустойки є непропорційно великим (більше ніж на 50%) у порівнянні з розміром споживчого кредиту, а також про застосування строку позовної давності до вимоги про стягнення неустойки (штрафу та пені) відповідно до ч.2 ст.258 ЦК України. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги визнав частково у розмірі суми заборгованості за кредитом та процентів, в частині заявлених вимог про стягнення штрафів позову не визнав, просив зменшити розмір неустойки (штрафу та пені) на 99% та застосувати до вимоги про стягнення неустойки (штрафу та пені) річний строк позовної давності. Відповідач [PERSON] позов визнала частково на суму 1/2 частини боргу в розмірі 4\~000 доларів США та нараховані на цю суму проценти з 2010 року, вказувала також, що банк не повідомив її про підвищення процентної ставки. Заслухавши сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства в установлений строк відповідно до умов договору. Тобто належним виконання зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором. При порушені зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статті 610,611,612 ЦК України передбачають правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідно до\~\~положень ст.ст. 1054, 1050 ЦК України \~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що між Закритим акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», та відповідачем [PERSON] 19.03.2008 року укладений Кредитний договір № CVMWGK00000008 відповідачу [PERSON] надано кредит у розмірі 10 236 доларів США строком до 19.03.2026 року. Зобов`язання за кредитним договором забезпечено договором порук, укладеним 19.03.2008 року із [PERSON] Згідно розрахунку станом на 15.05.2015 року загальна сума заборгованості становить 32\~063,54 доларів США, з яких: 8\~085,14 доларів США - заборгованість за кредитом, 7\~548,47 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 236,14 доларів США заборгованість по комісії, 14\~655,37 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобовязань, а також штрафи: 12,16 доларів США штраф (фіксована частина), 1\~526,26 доларів США штраф (процентна складова). Зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599601, 604609 ЦК. Якщо зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК, правовідносини сторін кредитного договору не припиняються, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Статтею 541 ЦК України встановлено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності зобов`язання. Згідно ст.553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язань боржника. Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо цей строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється. Якщо кредитор не пред`явить позову протягом одного року від дня укладення договору поруки. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України у п. 24 постанови № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. При цьому в разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Термін виконання зобов`язання за кредитним договором 19.03.2026 року. Позивачем 28.05.2015 року було направлено вимогу як боржнику так і поручителю [PERSON] про погашення заборгованості за кредитним договором. Згідно п.12 договору поруки порука припиняється після закінчення п`яти років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. Відповідно до п.5.5 Кредитного договору строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагород, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років. Стосовно заяви відповідача та його представника про зменшення розміру неустойки (штрафу та пені) на 99% та про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення неустойки (штрафу та пені) суд виходить з наступного. Згідно наданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості станом на 15.05.2015 року загальний її розмірі становить 32\~063,54 доларів США, з яких: 8\~085,14 доларів США - заборгованість за кредитом, 7\~548,47 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 236,14 доларів США заборгованість по комісії, 14\~655,37 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобовязань, а також штрафи: 12,16 доларів США штраф (фіксована частина), 1\~526,26 доларів США штраф (процентна складова). В процесі розгляду справи позивачем наданий інший розрахунок станом на 01.07.2015 року, відповідно до якого загальний розмір заборгованості становить 32\~791,19 доларів США, з яких: 8\~085,14 доларів США - заборгованість за кредитом, 7\~691,95 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 239,15 доларів США заборгованість по комісії, 15\~231,88 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобовязань, а також штрафи: 12,16 доларів США штраф (фіксована частина), 1\~560,91 доларів США штраф (процентна складова). Відповідно до ст.31 ЦПК України позивач не заявив про збільшення розміру позовних вимог. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованості станом на 15.05.2015 року розмір нарахованої пені за несвоєчасне виконання зобовязання становив 14\~655,37 доларів США, станом на 01.07.2015 року 15\~231,88 доларів США. За період з 01.07.2014 року до 01.07.2015 року розмір пені становить 4\~692,14 доларів США. Відповідно до частини третьої статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання, не може перевищувати один рік (пункт перший частини другої статті 258 ЦК України). При цьому виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 03.09.2014 року у справі № 6-100цс14. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що з відповідачів слід стягнути розмір пені за останній рік перед зверненням позивача до суду, тобто з 01.07.2014 року до 01.07.2015 року, з урахуванням того, що її розмір становить 4\~692,14 доларів США, що не перевищує у значній мірі суму основного боргу (8\~085,14 доларів США). Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем витрати пропорційно до розміру задоволених вимог (68,93%), що становить 2\~518,70 гривень. Враховуючи наведене, ст.ст. 264, 526, 527, 530, 533, 610, 611, 612, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial