Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - позивач, або ПАТ) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору у сумі 7150,00 грн.; стягнення судового збору у сумі 243,60 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 листопада 2011 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON], було укладено кредитний договір № 002-11513-301111. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, позивач зобов'язався відкрити для відповідача відновлювальну відкличну кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн., та встановити на день відкриття кредитного договору ліміт кредитної лінії на рахунку у сумі 8000,00 грн., а відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі. У порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, у результаті чого станом на 27 грудня 2013 року має прострочену заборгованість за кредитом на загальну суму 7150,00 грн. У зв'язку з цим, просив позовні вимоги задовольнити в повному об'ємі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно умов кредитного договору № 002-11513-301111 від 30 листопада 2011 року укладеного між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» (правонаступником якого ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON], банк відкрив останньому картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, надав держателю платіжну картку. Згідно п. 1.3 кредитного договору банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. У відповідності до договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та, або Овердрафтом, за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та, або Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та, або Овердрафтом. Відповідач станом на 27 грудня 2013 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість у розмірі 7150,00 грн., що підтверджується розрахунком, наданим суду позивачем, який суд перевірив та вважає правильним. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, щомісячних погашень кредиту не здійснював, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом. Оскільки суду надані докази, що підтверджують існування вказаної заборгованості відповідача перед ПАТ «Дельта Банк», а тому суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягає задоволенню, оскільки підтверджується відповідною квитанцією.

Outcome: approved