Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог, з урахуванням уточненої позовної заяви, зазначено, що відповідно до умов договору № DZF0RX04500091 від 3 листопада 2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3050 грн. 88 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушенням Позичальником умов договору станом на 29 липня 2014 року заборгованість за кредитним договором становить 32962 грн. 71 коп., в тому числі: 1007 грн. 57 коп. - заборгованість за кредитом; 9499 грн. 77 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 1239 грн. 07 коп. - заборгованість за комісією; 21216 грн. 30 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань. Судовим наказом Заводського районного суду м. Дніпродзержинськ від 30 січня 2008 року з [PERSON] на користь позивача було стягнуто 3700 грн. 65 коп.: заборгованість за кредитом в сумі 2587 грн. 10 коп.; 510 грн. 34 коп. - заборгованість за відсотками; 536 грн. 96 коп. - заборгованість за комісією; 66 грн. 25 коп. - пеня). Після видачі судового наказу відповідачем було сплачено: 1579 грн. 53 коп. - тіло кредиту; 103 грн. 33 коп. - комісія; 351 грн. 52 коп. - пеня. Отже, станом на 29 липня 2014 року заборгованість становить 32953 грн. 23 коп.: 8989 грн. 43 коп. - заборгованість за процентами; 702 грн. 11 коп. - заборгованість по комісії; 21216 грн. 30 коп. - пеня та штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 1545 грн. 39 коп. (процентна складова), яку позивач просив стягнути з відповідача на його користь. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір, сплачений ним під час подання позовної заяви. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, суду пояснила, що дійсно отримувала кредит для іншої особи та розраховувала, що вона буде погашати заборгованість. Про існування заборгованості не знала, лише в 2014 році, коли отримала картку для отримання допомоги по безробіттю, з неї автоматично почали відраховувати щомісячно суми для погашення заборгованості. Свій обов'язок перед банком щодо погашення заборгованості відповідач визнала. Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 3 листопада 2006 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (правонаступник - закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк») (Банк) та [PERSON] (Позичальник) було укладено договір № DZF0RX04500091, згідно з умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 3050 грн. 88 коп. на строк до 2 листопада 2008 року з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості. Погашення заборгованості згідно з умовами договору здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 210 грн. 97 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інших витрат згідно умов договору (а.с.6 ). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Уклавши із закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, [PERSON] порушила договірні зобов`язання, що призвело до виникненя заборгованості, яка станом на 29 липня 2014 року заборгованість за кредитним договором становить 9691 грн. 54 коп., в тому числі: 8989 грн. 43 коп. - заборгованість за процентами; 702 грн. 11 коп. - заборгованість за комісією. Доказів повернення кредиту, нарахованих відсотків та комісії на день ухвалення рішення сторонами суду не надано. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які є невід'ємною частиною договору, передбачено відповідальність за невиконання зобов'язання. Так п. 5.1 встановлено, що при порушені Позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених договором, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Згідно з розрахунком позивача за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору станом на 29 липня 2014 року нараховано пеню в сумі 21216 грн. 30 коп. Суд приймає до уваги, що розмір пені значно перевищує розмір заборгованості, яка підлягає стягненню. Згідно з ч. 4 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Верховний Суд України, розглянувши 3 вересня 2014 року справу № 6-100цс14 зробив правовий висновок про те, що суд може зменшити розмір неустойки за умов, що він значно перевищує розмір збитків. Згідно зі ст. 360-7 Цивільного процесуального кодексу України постанови Верховного Суду України є обов'язковими для судів першої інстанції. За таких обставин суд вважає за можливе зменшити розмір пені, а тому позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що позов задоволено частково, а тому згідно з ч.1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial