Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - Банк), який є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», звернулося до суду з зазначеною позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором на загальну суму 25750,55 грн., а також судовий збір в розмірі 257,51 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між позивачем і відповідачкою 14.11.2012р. було укладено кредитний договір № 001-15194-141112 відповідно до якого Банк надав кредит шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 20000,00 грн., з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а [PERSON] отримала кредит у вигляді платіжної картки з лімітом у сумі 20000,00 грн. Відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала внаслідок чого станом на 03.01.2014р. в неї перед Банком виникла заборгованість, яка складає загальну суму 25750,55 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки, оскільки остання ухиляється від добровільного погашення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій просила суд про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги позивача визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України, судом, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, суд приймає визнання відповідачкою позову та вважає, що позов Банку підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов'язального права, пов'язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов'язків по поверненню кредитних коштів кредитору, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що між Банком (а.с. 16, 17) та [PERSON] (а.с. 12-13, 14) 14 листопада 2012 року був укладений кредитний договір № 001-15194-141112 на підставі якого позивач передав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку відповідачці (а.с. 5), відповідно до якого Кредитор зобов'язався передати обумовлену договором суму на платіжну картку та надав її Позичальнику, а Позичальник отримав обумовлену договором суму грошей на платіжну картку та зобов'язався повернути одержану суму кредиту та своєчасно сплачувати відсотки за користування ним, а також інші платежі, обумовлені кредитним договором. З умовами надання платіжної картки та тарифами на обслуговування платіжних карток «Visa Classic» відповідачка ознайомлена (а.с. 6). Відповідно до анкет позичальника, [PERSON] отримала платіжну картку «Visa Classic», кредитний ліміт якої складає 15000,00 грн. (а.с. 7-8, 9-10). В порушення умов договору відповідачка взяті на себе зобов'язання не виконувала, внаслідок чого в неї виникла заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк», яка, згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 14.11.2012р. за користування кредитними коштами, комісії склала загальну суму 26200,55 грн. (а.с. 15). Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і встановлений строк відповідно до умов договору та вимогою закону. Згідно, ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В силу ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк чи інший фінансовий заклад зобов'язані видати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит, та сплатити проценти. Однак, всупереч умовам договору та вимог чинного законодавства відповідачка належним чином свої зобов'язання по поверненню кредиту не виконала та не здійснювала повернення кредиту у встановлені договором строки у повному обсязі. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, який перевірений судом, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором кредиту станом на 03.01.2014р. становить загальну суму 26200,55 грн., у тому числі заборгованість по кредиту - 9528,05 грн., по простроченому кредиту 5400,00 грн., по комісії 10822,50 грн., пеня - 450,00 грн. Доказів, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦК України, щодо неправильності розрахунку заборгованості відповідачем не надано, відтак, розрахунок приймається судом як доказ у вирішенні спору. Заперечень проти суми позову відповідачка не подала, заявою визнала позовні вимоги. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ПАТ «Дельта Банк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом на загальну суму 25750,55 грн., як зазначено ціною позову та в результативній частині позовної заяви. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки викладені позивачем в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені платіжним дорученням. На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, 625, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved