Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві позивач вказував, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.03.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Проте, у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.04.2018 року має заборгованість 12175,34 грн., яка складається з наступного: -811,48 грн. заборгованість за кредитом; -7907,89 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -2400,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг»: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 555,97 грн. - штраф (процентна складова). Посилаючись на ці обставини Позивач просив стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.03.2013 року у розмірі 12175,34 грн. та судові витрати, повязані зі сплатою судового збору у сумі 1762,00 грн. Одночасно з поданням позовної заяви позивач подав клопотання у письмовій формі про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 20.06.2018 року клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, яке подано одночасно з поданням позовної заяви, задоволено, оскільки виходячи з ціни предявленого позову, яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2018 року /100х1762 грн.=176\~200 грн./ (предметом спору в даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 12175,34 грн.), дана справа є малозначною, та відповідає умовам, за яких суд має право розглядати справу у спрощеному позовному провадженні, передбаченим ст.ст. 19, 274 ЦПК України. Також зазначеною ухвалою суду відповідачу був визначений строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження пять днів з дня вручення копії цієї ухвали та запропоновано у строк п'ятнадцять днів з дня вручення копії цієї ухвали надіслати з дотриманням правил, встановлених частинами 3-5 ст. 178 ЦПК України, суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Згідно рекомендованого повідомлення копію цієї ухвали відповідач отримав 23.06.2018\~року. Проте, у встановлені судом строки відповідач не подав заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також відзиву із запереченнями проти позову. За таких обставин, ураховуючи, що предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2018 року, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши письмові докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, зокрема, у позовній заяві, суд доходить висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до положень ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що 05.03.2013 року між Публічним Акціонерним Товариством [PERSON] Банком «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір № б/н (далі - договір), який складається з заяви позичальника, «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою», які затверджені наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у Заяві. Відповідно до укладеного договору банк надав відповідачу кредит у сумі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 «Умов та Правил надання банківських послуг», де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою», [PERSON] нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Одночасно п.1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідно до п. 1.1.2.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Банк свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та [PERSON]), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення [PERSON], згідно п. 1.1.2.7 «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідно до п.2.1.1.7.6 «Умов надання банківських послуг», при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми позову. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, про що свідчить розрахунок заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобовязання за даним договором. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязань не допускається. Відповідно до п.2.1.1.12.9 «Правил користування платіжною карткою», Боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку зокрема з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань. Відповідно до п. 1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ позичальник зобовязується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість. На підставі п.1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг», [PERSON] має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, а також інших умов обслуговування рахунків. Згідно п.2.1.1.3.5 «Умов та правил надання банківських послуг», Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п.2.1.1.12.11«Правил користування платіжною карткою», [PERSON] має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором. Згідно п. 1.1.3.2.2 «Умов та правил надання банківських послуг», у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення [PERSON] має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим Договором. Проте, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, чим порушив право позивача на їх отримання, внаслідок чого станом на 05.04.2018 року утворилась заборгованість, яка складається згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 05.03.2013 року з наступного: -811,48 грн. тіло кредиту; -7907,89 грн. відсотки за користування кредитом; -2400,00 грн. пеня; на загальну суму 11119,37 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо вимог про стягнення штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг»: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 555,97 грн. - штраф (процентна складова), суд вважає, що вони задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Цивільно правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до умов укладеного Договору, а саме п.2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено застосування\~пені як\~виду цивільно\~правової відповідальності\~за несвоєчасне\~виконання грошових\~зобовязань по\~данному договору,\~внаслідок чого\~нарахування пені\~відбувається за\~кожний день\~прострочення кредиту. У той самий час, згідно з п.2.1.1.7.6 Умов сторонами передбачена сплата штрафів (500 грн. + 5% від суми заборгованості) як виду цивільно - правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно -правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тому в задоволенні вимог позивача в частині стягнення штрафів необхідно відмовити з вищезазначених підстав. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6- 2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, повязані зі сплатою судового збору, у сумі 1762 грн. 00 коп. Враховуючи вищенаведене\~та

Outcome: partial