Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору № 002-21005-190411 від 19.04.2011 року, яка становить 8192,14 грн. Позивач посилається на те, що відповідачу [PERSON] відповідно до укладеного договору № 002-21005-190411 від 19.04.2011 року, надано кредит у розмірі 7558 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,5 відсотків на рік та взяв на себе зобовязання щомісяця здійснювати платежі до погашення заборгованості. Прийняті на себе обовязки [PERSON] не виконує, що є підставою для стягнення заборгованості по кредиту. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.04.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 002-21005-190411, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] грошові кошти в сумі 7558 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,5 відсотків на рік. На час звернення до суду відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконав. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошові зобовязання. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання\~настають правові наслідки, встановлені\~ договором або законом. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання та не сплатив борг за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 8192,14 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом в сумі 7508 грн., заборгованості по процентом за користування кредитом в сумі 684,14 грн. та заборгованості за комісіями в сумі 0 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості перевіреним в судовому засіданні. Згідно вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 88 ЦПК України у звязку із звільненням позивача від сплати судового збору з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору за вимогами майнового характеру у розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved