Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, просить стягнути заборгованість в сумі 29983грн. 88коп. Представник позивача надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 7 травня 2013 року відповідачка отримала кредит у розмірі 23000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою 30 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В звязку з невиконанням відповідачкою зобовязань станом на 27 квітня 2017 року заборгованість складає 29983грн. 88коп., яка складається з 17655грн. 81коп. заборгованості за кредитом, 9924грн. 08коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 500грн. заборгованість за пенею, 500грн. штраф (фіксована частина) та 1403грн. 99коп. штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідачки, а також стягнути витрати на оплату судового збору в сумі 1600грн. Представник відповідачки у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що вважає, що надана Банком анкета-заява не містить істотних умов договору, на тарифах та умовах Банку немає підпису відповідачки, а тому їй було не відомо, якій відсоток встановлений за користування кредитом та яка встановлена винагорода та неустойка за користування кредитом, також вважає, що позивачем не надано доказів про відкриття карткового рахунку, про отримання кредитної картки, а тому вважає, що позивач позовні вимоги не довів. \~ \~ \~ \~У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н у вигляді анкети-заяви від 7 травня 2013 року відповідачка отримала кредит у розмірі 23000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою 30 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, був повідомлений про зміст цих умов та Правил та про розміщення їх тексту на офіційному сайті\~Банку, про що зазначено в самій анкеті. Відповідачем не доведено, що [PERSON] з Умов та Правил надання банківських послуг, приєднаний до позовної заяви, відрізняються від змісту відповідних Умов та Правил, розміщений на офіційному сайті Банку у редакції, яка була чинною на момент підписання анкети-заяви. Згідно з положеннями статей\~634,\~638 ЦК України, відповідачка, підписавши анкету-заяву, прийняла пропозицію позивача та приєдналася до договору згідно з умовами та правилами надання банківських послуг на умовах, викладених у зазначеній анкеті-заяві (Постанова Верховного Суду від 7 лютого 2018 року у справі № 751/5977/17, провадження № 61-560св17). З наданих\~банком розрахунків\~вбачається,\~що відповідачка\~порушила умови\~договору,\~не сплачувала\~нараховані банком\~відсотки,\~не погашала\~взяту суму\~кредитного ліміту,\~у наслідок\~чого у\~позичальника виникла\~заборгованість станом на 27 квітня 2017 року заборгованість складає 29983грн. 88коп., яка складається з 17655грн. 81коп. заборгованості за кредитом, 9924грн. 08коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 500грн. заборгованість за пенею, 500грн. штраф (фіксована частина) та 1403грн. 99коп. штраф (процентна складова). Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК). Відповідно до ст.ст.526,530,610, ч.1 ст.612 ЦК зобовязання повинні виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У ст.599 ЦК встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, а також відповідно до ст.550 ЦК України сплатити неустойку (штраф, пеню). Згідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачка не надала суду жодного доказу належного, допустимого та достовірного у відповідності до ст.ст.77-79 ЦПК України щодо заперечень проти позову, наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідачка не спростувала. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд керується наступним. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Враховуючи вищевикладене\~та відповідно\~до статті\~549\~ЦК України\~штраф і\~пеня є\~одним видом\~цивільно-правової\~відповідальності,\~а тому\~їх одночасне\~застосування за\~одне й\~те саме\~порушення \~строків виконання\~грошових зобовязань\~за кредитним\~договором свідчить\~про недотримання\~положень,\~закріплених у\~статті 61\~Конституції України\~щодо заборони\~подвійної цивільно-правової\~відповідальності за\~одне і\~те саме\~порушення (постанова судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 р. у справі № 6-1374цс17). Таким чином, із боржника на користь кредитора підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, окрім штрафів, а тому суд доходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані на нормах закону і повинні бути задоволені частково. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.141 ЦПК України, та відносить до них витрати на сплату судового збору в сумі 1600грн., які підлягають стягненню на користь Банку з відповідачки.

Outcome: partial