Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитом, в якому зазначено, що відповідно до договору №171132 від 13 червня 2014 року про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, додаткового договору №1 від 10.09.2014 року [PERSON] було встановлено кредит в сумі 11000,00 грн. Вказують, що внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 19.05.2020 року становить суму в розмірі 13490,26 грн., яка складається із: суми кредиту - 10697,41 грн., відсотків - 2189,21 грн., пені - 304,81 грн., 3% річних - 242,56 грн., витрат від інфляції - 56,27 грн. У зв`язку з вищевикладеним, просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитом в розмірі 13490,26 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 24 липня 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача спрямував до суду заяву про те, що позов підтримують та не заперечують щодо застосування судом ч.1 ст.142 ЦПК України. Відповідач надав заяву про визнання позову та просив стягнути судовий збір відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до договору №171132 від 13 червня 2014 року про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, додаткового договору №1 від 10.09.2014 року [PERSON] було встановлено кредит в сумі 11000,00 грн. Згідно п.1.1.4 договору в редакції додаткового договору банк встановлює клієнту кредит в сумі 11000 грн. Строк дії кредиту встановлювався на період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит подовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою, сплачується щомісячно і складає 28,0% річних. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. У зв`язку із не виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, виникла заборгованість, яка станом на 19.05.2020 року становить суму в розмірі 13490,26 грн., яка складається із: суми кредиту - 10697,41 грн., відсотків - 2189,21 грн., пені - 304,81 грн., 3% річних - 242,56 грн., витрат від інфляції - 56,27 грн. Розрахунок заборгованості по кредиту відповідача перед банком станом на 19.05.2020 року свідчить про те, що сума заборгованості по наведеній вище сумі ним не погашена. Вищенаведені правовідносини, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, у системному зв`язку регулюються наступними вимогами закону. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, а також те, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення. Разом з тим, відповідно до ст.ст.141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, суд вважає за можливе повернути позивачу 50% від сплаченого судового збору при подачі даного позову в розмірі 1051,00 грн. З огляду на наведене, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитом в розмірі 13490,26 грн. та судовий збір у розмірі 1051,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved