Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору, вказуючи, що відповідно до укладеного договору № б/н від 09.09.2010 р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 25000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним і банком договір, про що свідчить його підпис в заяві. Відповідно до п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, та штрафи при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобовязань. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, позичальник дав свою згоду щодо прийняття любого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку, зобовязався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання Овердрафту згідно п.2.1.1.5.7 Договору. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав кредит у розмірі, встановленому кредитним договором, а відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. В звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором, відповідач [PERSON] станом на 22.03.2018 року має заборгованість у розмірі у розмірі 73625,52 грн. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором та понесені ними судові витрати в розмірі 1762 грн. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.04.2018 р. у справі відкрито спрощене позовне провадження, сторонам розяснені їх процесуальні права та обовязки. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відповідно до вимог ч.5 ст. 279 ПК України сторонами не заявлялося . Представник позивача надав клопотання про розгляд справи в його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с.35). Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами, надіслана судом у відповідності до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 22.05.2018 року на адресу суду повернуто поштове відправлення на імя [PERSON] з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.46), тому відповідачка вважається такою, що отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами. У встановлений судом строк відповідачка відзив на позов не подала, про поважність причин не подання відзиву в установлені строки не повідомила, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, вирішує справу за наявними у ній матеріалами. Відповідно до ст.247 ЦПК України, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт перебування сторін у договірних відносинах підтверджується договором № б/н від 09.09.2010 року, згідно з яким відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредиту ліміту на картковий рахунок та зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором та штрафи при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобовязань, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг (а.с.10). Розмір заборгованості відповідача перед позивачем підтверджується розрахунком заборгованості, згідно якого у звязку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань за вказаним кредитним договором, [PERSON] станом на 28.02.2018 року має заборгованість у розмірі 73 625,52 грн., яка складається з наступного: 18 891,89 грн. - тіло кредита; 27 755,43 грн. - нараховані відсотки; 22 996,03 грн.- нарахована пеня, загальна заборгованість за наданим кредитом- 69 643,35 грн., штраф - 3 982,17 грн. (а.с.7-9). Доказів на спростування вказаних обставин відповідачем не надано. Згідно платіжного доручення від 26.03.2018 р., позивачем сплачено судовий збір в сумі 1762,00 грн. (а.с.1). Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.ч.1,2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.615 ЦК України, у разі порушення зобовязання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму згідно ст. 625 цього Кодексу. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON], відповідно до укладеного між нею та є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», договору № б/н від 09.09.2010 року, отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором та штрафи при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобовязань, однак свої зобовязання відповідачка виконувала неналежним чином, не вносила платежі у строки і розмірах, встановлених договором, чим істотно порушила його умови, і внаслідок чого у неї утворилася заборгованість за кредитом та відсотками за користування кредитом, розмір якої станом на 22.03.2018 року складає 73 625,52 грн. та складається з наступного: 18 891,89 грн. заборгованість по кредиту ; 27 755,43 грн. - відсотки за користування кредитом; 22 996,03 грн.- пеня, штраф - 3 982,17 грн., тому позов підлягає задоволенню, а вказана заборгованість - стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1762 грн. 00 коп. також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 525, 526, 554, 610, 611, 612, 615, 625, 651, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved