Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 17 760,35 грн., з яких: 11 454,05 грн. - сума основного боргу по кредиту; 2 073,53 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 4 232,77 грн. - залишок несплаченого штрафу. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода) від 27.02.2013 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 11 916,18 грн. у вигляді встановленої кредитної лінії на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами і правилами, тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві від 27.02.2013 року. [PERSON] взяті на себе зобов'язання згідно кредитного договору не виконує, у зв'язку з чим представник позивача просить суд позов задовольнити, стягнути із боржника вищевказану суму заборгованості. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак подали суду письмову заяву про розгляд справи у їхній відсутності. Позов підтримали повністю з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала у повному обсязі. Оцінивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 27.02.2013 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 11 916,18 грн. у вигляді встановленої кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Як убачається зі змісту заяви [PERSON] від 27.02.2013 року відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, тарифами складають між ним та банком кредитний договір, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 11 916,18 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % на місяць, строком на 36 місяців, з 27.02.2013 року по 29.02.2016 року, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 11 916,18 грн., в обмін на зобов'язання позичальника повернути кредит, сплатити проценти в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом у вказані в заяві, Умовах і правилах строки. Порядок погашення заборгованості - щомісячні платежі починаючи з « 1» по « 25» число кожного місяця в сумі 432,32 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка включає заборгованість по кредиту, процентах, а також інших платежів у відповідності до Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 29.02.2016 року (п.2.1 Генеральної угоди). Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір на умовах, запропонованих Банком, у відповідності до якого відповідач [PERSON] одержав кредит, погашення заборгованості за яким здійснюється в порядку: щомісячні платежі починаючи з « 1» по « 25» число кожного місяця в сумі 432,32 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка включає заборгованість по кредиту, процентах, а також інших платежів у відповідності до Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 29.02.2016 року (п.2.1 Генеральної угоди). Пунктом 2.1 Генеральної угоди сторони погодили, що договір діє протягом 36 місяців з 27.02.2013 року по 29.02.2016 року. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Судом встановлено, що банк виконав свої зобов'язання згідно з умовами договору та надав відповідачу [PERSON] строковий кредит у розмірі 11 916,18 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним, у зв'язку з чим станом на 25.03.2014 року сума боргу по кредиту перед ПАТ КБ «ПриватБанк» становить 17 760,35 грн., з яких: 11 454,05 грн. - сума основного боргу по кредиту; 2 073,53 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 4 232,77 грн. - залишок несплаченого штрафу. Згідно ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). У судовому засіданні встановлено, що згідно з умовами кредитного договору за несвоєчасну оплату послуг, передбачених дійсним договором, Умовами і правилами клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка була дійсна в період, за який платиться пеня, за кожний день прострочення (п.1.1.5.25 Умов і правил надання банківських послуг). Пунктом 1.1.5.20 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених дійсним договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. по кредитних картах, відкритих у валюті USD) + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з врахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. Крім того, сторони погодили у відповідності ст.ст.212, 611, 651 ЦК України, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних у Генеральній угоді, Умовах і правилах, більше ніж на 31 день, по зобов'язаннях, строк яких не наступив, строк повернення кредиту рахується 32-ий день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченим, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 4 232,77 грн. Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Дані положення містяться у постанові Верховного суду України від 19.03.2014 року в справі № 6-20цс-14. При ухваленні рішення суд приймає до уваги, що при укладенні кредитного договору сторони встановили як строк дії договору - до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором (п.1.1.7.42 Умов і правил надання банківських послуг), кінцевий строк повернення кредиту - 29.02.2016 року (п.2.1 Генеральної угоди), так і строки виконання зобов'язань за щомісячним погашенням платежів - з « 1» по «25» число кожного місяця для основної заборгованості, процентів та інших платежів за користування кредитом (п.2.1 Генеральної угоди). Відповідач [PERSON] перестав виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 25.03.2014 року у нього утворилась заборгованість за кредитним договором. У свою чергу, банк звернувся до суду з позовом до нього 10.04.2014 року. Ч.2 ст. 1050 ЦК України передбачено право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних процентів у випадку прострочення повернення чергової частини позики. Зі змісту ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, причини порушення умов договору пояснив відсутністю фінансової можливості. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості по кредитному договору від 27.02.2013 року в сумі 17 760,35 грн., з яких: 11 454,05 грн. - сума основного боргу по кредиту; 2 073,53 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 4 232,77 грн. - залишок несплаченого штрафу. Крім того, в силу вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved