Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного Договору № К214RX80620002 від 18 березня 2011 року (надалі - Договір) позивачем надано відповідачу кредит в розмірі 4 657 грн. 50 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте, відповідач свої зобов'язання перед позивачем не виконує і станом на 30 жовтня 2014 року має заборгованість в сумі - 13 419 грн. 70 коп., яку позивач просить стягнути. Представник позивача Штронда А.М. в судовому засіданні позов підтримав та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи, в розумінні положень ч. 5 ст. 74 та ч. 8 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, у судовому засіданні достовірно встановлено, що 18 березня 2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Договір № К214RX80620002, який складається з заяви відповідача та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (а.с. 6, 7-16). Так, згідно умов Договору та на підставі заяви відповідача позивач надав останньому кредит у сумі 4 657 грн. 50 коп., строком на двадцять чотири місяці - з 18 березня 2011 року по 17 березня 2013 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та сплатою комісії. Згідно п.п. 2.4.2.2.2, 2.4.2.2.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») відповідач зобов'язався погашати заборгованість по кредиту та процентах за його використання на умовах передбачених даним Договором. Крім того, згідно умов Заяви, відповідач зобов'язався погашати заборгованість по кредиту та процентах за його використання починаючи з 18 по 23 число кожного місяця у сумі 357 грн. 32 коп. Також, при підписанні заяви відповідач підтвердив, що йому було надано всю інформацію про умови Договору, а також підтвердив ознайомлення та згоду з Умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 6 - зворотна сторінка). Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином. Однак, [PERSON] не виконав зобов'язань визначених Договором, порушив умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п. 1.5.20 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») при порушенні відповідачем строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбачених даним Договором, більше ніж на 30 днів відповідач повинен сплатити позивачу штраф у розмірі 500 грн. 00 коп.+5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. Таким чином, у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за Договором станом на 30 жовтня 2014 року сума заборгованості з боку відповідача становила 13 419 грн. 70 коп. та складається з: заборгованості за кредитом в сумі - 711 грн. 83 коп.; заборгованості по процентах в сумі - 00 грн. 21 коп.; заборгованість по комісії - 652 грн. 04 коп.; заборгованості по пені - 10 940 грн. 40 коп.; штрафу - 1 115 грн. 22 коп., що підтверджується наданими позивачем розрахунками (а.с. 4-5), перевіреними у судовому засіданні. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, а тому суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованість на загальну суму 13 419 грн. 70 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 625, 634, 1054 ЦК України та

Outcome: approved