Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» 25 квітня 2014 року звернулося до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 16 червня 2006 між сторонами укладено кредитний договір № 01-133/06-А, але відповідач належним чином зобов'язань не виконав, в зв'язку з чим станом на 01 квітня 2014 року утворилась заборгованість за договором у розмірі 86 052, 99 грн., з них сума простроченої заборгованості по кредиту - 16 056,65 грн., сума простроченої заборгованості по відсотках - 1615,21 грн., сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії - 1328,77 грн., пеня за прострочення заборгованості по кредиту та відсотках та комісії - 66602,36 грн., тому просить стягнути вказану суму та витрати по сплаті судового збору на свою користь. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги, не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач повторно не з'явилась в судове засідання, повідомлялась у встановленим законом порядку, належним чином причини неявки суду не повідомивла Суд, з урахуванням клопотання представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача, вважає можливим розглядати справу у його відсутність на підставі ст.224 ЦПК України. Досліджуючи матеріали справи, враховуючи обставини викладені в позові, суд бере до уваги наступне. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16 червня 2006 року між Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 01-133/06-А, предметом якого є - банк надає позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 52 375 грн. з оплатою по процентній ставці 13 % річних (а.с. 6-11). Відповідно до п.3.2. кредитного договору позичальник зобов'язується щомісячно, в термін до «10» числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними ресурсами, здійснювати погашення позичкової заборгованості за виданими кредитними ресурсами у розмірі 1052 грн., згідно із графіком зниження розміру заборгованості (Додаток № 1 до кредитного договору). Згідно до умов п.4.7. кредитного договору, позичальник щомісяця в строк до «10» числа кожного місяця, сплачує щомісячну комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 104 грн. 75 коп. У зазначений строк сплачується комісійна винагорода за попередній календарний місяць. Зазначена комісійна винагорода банку сплачується позичальником щомісяця, за весь період до повного виконання позичальником зобов'язань по поверненню отриманих кредитних ресурсів. 16.06.2006 року між Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено договір застави автомобіля, відповідно до п.1 вказаного договору, заставодавець передає в заставу заставодержателю наступне майно: автомобіль марки Chery, модель Sqr 7162 Flagcloud, тип легковий хетчбек, 2006 року випуску, колір сірий, шасі № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м.Києві, 15.06.2006 року (а.с. 12-13). Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 52375 грн., про що свідчить заява на видачу готівки № 25 від 16.06.2006 року ордер (а.с. 15). 11 березня 2010 року, 30 березня 2010 позивачем надіслано відповідачеві повідомлення щодо усунення порушень, в якому повідомлено про наявність заборгованості по договору кредиту № 01-1333/06-А (а.с. 19, 21,23, 24-25), які проігноровані відповідачем. Відповідно до розрахунку станом на 01 квітня 2014 року, за відповідачем рахується заборгованість у сумі 86 052, 99 грн., з них сума простроченої заборгованості по кредиту - 16 056,65 грн., сума простроченої заборгованості по відсотках - 1615,21 грн., сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії - 1328,77 грн., пеня за прострочення заборгованості по кредиту та відсотках та комісії - 66602,36 грн. (а.с. 30-37). У відповідності з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору ; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Підсумовуючи викладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, враховуючи, що відповідач свої зобов'язання за договором № 01-133/06-А не виконував, оскільки, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу заборгованість за кредитом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та є належні і достатні підстави для задоволення позову, в зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Розподіляючи судові витрати, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved