Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 07 травня 2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №159 згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 120 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.05.2013 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач і відповідач [PERSON] 07 травня 2008 року уклали договір застави рухомого майна, відповідно до умов якого останній надав в заставу автомобіль ДАФ модель 95XF380, рік випуску: 1998, тип ТЗ: сідловий тягач-Е, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Позивач свої зобов'язання виконав, кредит надав, але відповідач [PERSON] належним чином свої зобов'язання не виконала, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за нею станом на 16 серпня 2011 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 176 395,34 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 103 954,48 грн., заборгованості по сплаті нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 55 241,16 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов'язань в розмірі 14 014,12 грн., заборгованості за огляд транспорту в розмірі 3 185,58 грн. Оскільки, [PERSON] добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач змушений був звернутися до суду і просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №159 від 07 травня 2008 року у сумі 176 395,34 грн.: звернути стягнення на предмет застави: автомобіль ДАФ модель 95XF380, рік випуску: 1998, тип ТЗ: сідловий тягач-Е, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» повноважень, необхідних для здійснення продажу. Стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача за довіреністю - Гайворонський О.Г., не з'явився, про день місце та час проведення судового засідання сповіщений належним чином. Письмово просив справу розглядати за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судове засідання відповідачі не з'явилися. Про день місце та час розгляду справи сповіщені належним чином, про що мається повідомлення. Про причини своєї неявки суд не повідомляли. В судове засідання представник відповідача [PERSON]-[PERSON] не з'явився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином, про що мається розписка. Суд, вислухавши пояснення представника позивача,відповідача, представника відповідача вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 07 травня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №159 згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 120 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.05.2013 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач і відповідач [PERSON] 07 травня 2008 року уклали договір застави рухомого майна, відповідно до умов якого останній надав в заставу автомобіль ДАФ модель 95XF380, рік випуску: 1998, тип ТЗ: сідловий тягач-Е, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Відповідно до нової редакції статуту Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником всіх прав та зобов'язань Закритого акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк». Разом з тим, в порушення умов договору, [PERSON] належним чином свої зобов'язання не виконала, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за нею станом на 16 серпня 2011 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 176 395,34 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 103 954,48 грн., заборгованості по сплаті нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 55 241,16 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов'язань в розмірі 14 014,12 грн., заборгованості за огляд транспорту в розмірі 3 185,58 грн. У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За змістом ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, за рахунок якого має право задовольнити свої вимоги у повному обсязі, який визначається на момент фактичного задоволення. Як передбачено ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У відповідності до Договору застави №159-1, сторони погодили, що з метою задоволення своїх вимог, заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань, передбачених Кредитним договором вони не будуть виконані. Частиною 1 ст. 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. При цьому обтяжувач зобов'язаний у порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, повідомити боржника та інших обтяжувачів відповідного рухомого майна про свій намір реалізувати таке право із зазначенням обраного ним способу, місця та часу проведення процедури продажу. Обтяжувач вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах. П. 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст. 26 цього Закону. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Ч. 2 ст. 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»передбачено, що договір купівлі-продажу предмета забезпечувального обтяження укладається обтяжувачем від імені боржника і є правовою підставою для набуття покупцем цього предмета права власності на відповідне рухоме майно. У відповідності до положень п. 21 договору застави звернення стягнення на предмет застави здійснюється у випадках передбачених п.п. 15.8.1, 15.8.2, 15.8.3 цього договору, здійснюється відповідно до чинного законодавства України та цього договору. Таким чином, оцінюючи здобуті по справі докази за внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв'язку у сукупності, суд вважає, що обставини на які Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» посилався, як на підставу своїх позовних вимог є доведеними, внаслідок чого в рахунок погашення заборгованості позичальника за кредитним договором №159 від 07 травня 2008 року у сумі 176 395,34 грн. слід звернути в судовому порядку стягнення на належні відповідачу [PERSON] на праві власності автомобіль ДАФ модель 95XF380, рік випуску: 1998, тип ТЗ: сідловий тягач-Е, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. що належить на праві власності [PERSON], ІПН [NUMBER], шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», код ЄДРПОУ 14360570 з укладанням від імені відповідача договору купівлі - продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також надання Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд враховує, що позивачем при зверненні до суду сплачено судові витрати, його позовні вимоги задоволенні, тому із відповідача на користь позивача підлягають до стягнення документально підтверджені сплачені державне мито в сумі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved