Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України», правонаступником всіх прав і обов'язків якого на сьогоднішній день є Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 0112018251ЕК/2008-09, відповідно до умов якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом в сумі не більше 6 500 гривень, строком до 31 серпня 2010 року включно, для проведення операцій з використанням платіжних карток за поточним рахунком відповідача № [NUMBER] у філії позивача в м.Львові. Згідно з умовами Кредитного договору, відповідач зобов'язався повертати кредит рівними частинами протягом останніх 9 місяців перед датою остаточного погашення кредиту - 31 серпня 2010 року, а також щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 24% річних не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані. Враховуючи те, що відповідачем порушуються умови Кредитного договору, просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 1069,67 гривень, а також стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати при зверненні до суду. В судовому засіданні представник позивача Шеремета Т.Б. позовні вимоги підтримала повністю, дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, а тому згідно зі ст.224 ЦПК України проведено заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст.1054 ЦК України зазначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.17), 29 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України», правонаступником всіх прав і обов'язків якого на сьогоднішній день є Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 0112018251ЕК/2008-09, відповідно до умов якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом в сумі не більше 6 500 гривень, строком до 31 серпня 2010 року включно, для проведення операцій з використанням платіжних карток за поточним рахунком відповідача № [NUMBER] у філії позивача в м.Львові. Згідно з п.п.2.1, 2.5 Кредитного договору, відповідач зобов'язався повертати кредит рівними частинами протягом останніх 9 місяців (не пізніше останнього робочого дня відповідного місяця) перед датою остаточного погашення кредиту - 31 серпня 2010 року. При цьому, щомісячна сума до повернення обчислюється як максимально можливий розмір заборгованості за кредитною лінією, поділений на кількість місяців повернення, та заокруглена до одиниці, а в останній місяць - як різниця між максимально можливим розміром заборгованості за кредитною лінією та сумами, які повинні були бути погашеними раніше. Відповідно до п.п.2.2, 3.7, пп.5.2.4 п.5.2 Кредитного договору, відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 24 % річних не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані. П.п.7.1., 7.2 Кредитного договору передбачено, що відповідач, зокрема, у разі неповернення кредиту (частин кредиту) у строки, визначені Кредитним договором, та прострочення ним сплати процентів за користування кредитом у строки, визначені Кредитним договором, сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми прострочених платежів, із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати погашення заборгованості, включаючи день сплати. Судом встановлено, що станом на 24 лютого 2014 року заборгованість відповідача становить 1069,67 гривень, в тому числі: 673,16 гривень - борг з повернення кредиту, 278,52 гривень - борг по оплаті процентів за користування кредитом, 92,83 гривень - пеня за прострочення повернення кредиту, 25,16 гривень - пеня за прострочення сплати процентів (а.с.8-15). Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог позивача, а тому позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» слід задоволити повністю. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» 243,60 гривень судового збору.

Outcome: approved