Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі позивач, Банк) звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення солідарно з [PERSON] (далі відповідач-1), [PERSON] (далі відповідач-2) заборгованості за кредитним договором в розмірі 56718,76 гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем-1 з метою отримання банківських послуг укладений кредитний договір №2203/02МСБ-312 від 22.02.2013, відповідно до умов якого відповідач отримав від Банку кредит в розмірі 65000 гривень зі сплатою 20,5% річних за користування кредитом та 25,5% річних за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки, передбачені кредитним договором. Строк дії договору по 21.02.2018. Для забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором 22.02.2013 між Банком та відповідачем-2 укладено договір поруки №312/02МСБ-1, за умовами якого останній зобовязався в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед Банком за виконання у повному обсязі відповідачем-1 зобовязань по кредитному договору. В порушення вимог статей 526, 553, 554, 610, 612 ЦК України та умов договору відповідачі зобовязання за кредитним договором належним чином не виконали, у звязку з чим виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 08.01.2019 дорівнює 56718,76 гривень, з яких 47595,77 гривень - заборгованість по тілу кредиту, 9122,99 гривень заборгованість за нарахованими відсотками по кредиту за період з 01.06.2014 по 30.04.2015. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, за змістом позовної заяви просить розглянути справу за відсутності представника Банку, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі про ухвалення відповідного судового рішення повідомлені шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень) відповідно до приписів п.19 перехідних положень ЦПК України та Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції». З опублікуванням такого оголошення відповідачі вважаються повідомленими про дату, час і місце розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявились, причини неявки не повідомили, відзив на позов не подали. В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутністю учасників справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на приписи ст.280 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає таке. 22.02.2013 між позивачем та відповідачем-1 укладений кредитний договір №2203/02МСБ-312, відповідно до умов якого відповідач-1 отримав від Банку кредит в розмірі 65000,00 гривень зі сплатою 20,5% річних. Процентна ставка за користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені кредитним договором, встановлена у розмірі 25,5% річних. Кредит надано з 22.02.2013 по 21.02.2018. (а.с.14-19). За виконання відповідачем-1 умов укладеного кредитного договору відповідати перед Банком зобовязався відповідач-2, про що 22.02.2013 між ним та Банком укладено договір поруки №312/02МСБ-1 (а.с.20). З розрахунку заборгованості за кредитним договором №2203/02МСБ-312 вбачається, що станом на 08.01.2019 заборгованість за наданим кредитом становить 56718,76 гривень, з яких 47595,77 гривень - заборгованість по тілу кредиту, 9122,99 гривень заборгованість за нарахованими відсотками по кредиту (а.с.6). Зважаючи на наведені обставини та зміст спірних правовідносин, суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права. За змістом ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики (параграфа 1 цієї глави), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За приписами ст.ст.526, 527, 530, 541 ЦК України (глава 48 - виконання зобовязання) зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону; солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Положеннями ст.625 ЦК України (глава 51 правові наслідки порушення зобовязання; відповідальність за зобовязання) передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За приписами ст.ст.553, 554 ЦК України (глава 49 забезпечення виконання зобовязання) у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з п.п.1.2, 1.3 згаданого вище договору поруки поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобовязань по кредитному договору; поручитель відповідає пере кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що в порушення норм закону та умов договору відповідачі зобов'язання за укладеним ними з Банком кредитним договором належним чином не виконали, доказів на спростування чого до суду не надали, відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках з кожного.

Outcome: approved