Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Акцент Банк» (далі - банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 53 068,61 грн., посилаючись на те, що 23 січня 2008 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № ABО0RС04360047 (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 6 600 грн. та зобов'язався сплачувати відсотки за користування ним у розмір 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», тарифами складає між ним і банком кредитно-заставний договір. Також відповідач був ознайомлений з умовами надання кредиту фізичним особам, банком надана повна інформація про умови кредитування, що підтверджується його підписом в заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інших витрат згідно умов надання кредиту фізичним особам. Відповідач свої зобов'язання не виконав та станом на 25 жовтня 2013 року має прострочену заборгованість по кредитному договору на загальну суму 53 068,61 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 6 600 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 1 127,01 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 3 795 грн., заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 38 543,33 грн., а також штрафи: (фіксована частина) в сумі 500 грн. та (процентна складова) в сумі 2 503,27 грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору в сумі 53 068,61 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 530,69 грн. Представник позивача Сукач А.А. в судове засідання не з'явилася, повідомивши суд про розгляд справи в її відсутність та те, що вона позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши суду, що не укладав кредитний договір з позивачем, на час укладення кредитного договору був студентом денної форми навчання Новокаховського коледжу Таврійського державного агротехнологічного університету, не працював. В кредитному договорі вказана інформація про те, що він 10 місяців працював у приватному підприємстві «Росток» на посаді менеджера та мав заробітну плату в сумі 2 342,74 грн., що не відповідає дійсності, так як на вказаному підприємстві він ніколи не працював, що підтверджується довідкою податкової служби, в якій вказано його дохід у вигляді стипендії. Він намагався знайти це приватне підприємство, але воно не існує. Підпис на кредитній угоді не його. Вважає, що позивач звернувся до суду з пропуском встановленого законом строку позовної давності в тому просив суд застосувати до вимог позивача позовну давність та відмовити у задоволенні позову. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 23 січня 2008 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № ABО0RС04360047, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 6 600 грн. та зобов'язався сплачувати відсотки за користування ним у розмір 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «20» по «25» число кожного місяця, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та інших витрати згідно умов (а.с.5-12), згідно розрахунку заборгованість відповідача по кредитному договору станом на 25 жовтня 2013 року становить 53 068,61 грн., яка складається із: заборгованості по кредиту в сумі 6 600 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 1 127,01 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 3 795,00 грн., заборгованості по пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в сумі 38543,33 грн., штрафів: (фіксована частина) в сумі 500 грн. та (процентна складова) в сумі 2503,27 грн. (а.с.4); ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 15 травня 2012 року позовну заяву публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в сумі 51 689,59 грн. повернуто для подачі її до належного суду за зареєстрованим місцем проживання чи перебування відповідача (а.с.3). У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Із представлених позивачем доказів видно, що банк 23 січня 2008 року надав відповідачеві кредитні кошти в сумі 6 600 грн. на строк 36 місяців до 23 січня 2011 року включно в обмін на зобов'язання позичальника повернути кредит, сплати відсотки, винагороди, комісії, в зазначені в заяві та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт») строки. Факт отримання кредитних коштів в сумі 6 600 грн. відповідачем у судовому засіданні заперечувався, з посиланням на те, що він кредитний договір з банком не укладав, кредитну угоду не підписував. З метою з'ясування обставин справи 27 грудня 2013 року судом була признаена почеркознавча експертиза, провадження якої доручено Херсонському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с.71). Згідно висновку № 1 судово-почеркознавчої експертизи від 23 квітня 2014 року, складеного експертом Херсонського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Садуро О.С., підпис у заяві позичальника № ABО0RС04360047 (кредитному договорі) від 23 січня 2008 року у графі «Підпис (один примірник оригіналу договору мною отримано)» виконано [PERSON] (а.с.99-103). Суд вважає, що заперечення відповідача в тій їх частині, що він не підписував кредитний договір та не отримував кредитні кошти спростовуються висновком почеркознавчої експертизи, яка підтвердила дійсність підпису відповідача на кредитному договорі. Згідно виписки із лицьового рахунку відповідач з моменту отримання коштів - 23 січня 2008 року погашення кредиту не здійснював (а.с.62-67). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Спеціальна позовна давність, встановлена ч. 2 ст. 258 ЦК України, в один рік, яка застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Частиною 1 ст. 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Згідно п. 5.5 кредитного договору сторони домовились про термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за кредитним договором у п'ять років. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Згідно заяви відповідач ознайомився з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт») (а.с.5 на звороті). В заяві позичальника передбачений мінімальний платіж в сумі 384,74 грн., який відповідач повинен був сплачувати в період з 20 по 25 число кожного місяця. Проте відповідач після одержання кредиту 23 січня 2008 року для погашення кредитної заборгованості жодного щомісячного платежу не зробив. За таких обставин, на думку суду, право банку на звернення до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості виникло 26 лютого 2008 року - з дня наступного після, встановленого строку сплати і невнесеного щомісячного платежу (в період з 20 по 25 число кожного місяця). Банк звернувся до Новокаховського міського суду Херсонської області в травні 2012 року з позовною заявою до відповідача про стягнення кредитної заборгованості в сумі 51 689,59 грн. в межах п'ятирічного строку позовної давності, встановленого сторонами в кредитному договорі. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача в тій їх частині, що до правовідносин, які виникли між сторонами необхідно застосовувати загальний строк позовної давності в три роки, так як сторони в кредитному договорі за домовленістю збільшили цей строк до п'яти років. Суд також не приймає до уваги заперечення відповідача в тій їх частині, що повернення позивачу Новокаховським міським судом Херсонської області позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором не має наслідків переривання перебігу строку позовної давності, так як за змістом ч. 5 ст. 261 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення позову, право на який має позивач. Таким чином, повернення судом позовної заяви в зв'язку з непідсудністю має наслідки переривання перебігу строку позовної давності, встановленого сторонами в кредитному договорі, для вимог позивача. Відповідно до п. 3.1.1. кредитного договору банк зобов'язується надати кредит шляхом й у межах сум, обумовлених у заяві. Відповідно до п. 3.2.3. кредитного договору позичальник зобов'язується сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п.п. 4.1., 4.2. даних умов та тарифів. Згідно п. 4.1. кредитного договору за користування кредитом у період з дати укладання даного договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному у тарифах та заяві. Відповідно до п. 4.2. кредитного договору при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених заявою та п.п. 3.2.2., 3.3.3. даних умов, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі від розміру визначеному у тарифах та заяві. Згідно п.4.7 кредитного договору при непогашенні Кредиту в строки, установлені в Заяві та п.3.2.2, 3.3.3 Умов, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми Кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі Кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п.4.2 даних Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Згідно п. 5.1. кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого зобов'язання, передбачених п.п. 3.2.2., 3.2.3. даних умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 1,25% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Відповідно до п. 5.3. кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Суд вважає, що відповідач неналежно виконував свої зобов'язання по кредитному договору тим, що в передбачені кредитним договором строки та розмірі не погашав кредит, внаслідок чого у нього виникла заборгованість по кредитному договору на загальну суму 53 068,61 грн., яка складається із: заборгованості по кредиту в сумі 6600 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 1 127,01 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 3 795 грн., заборгованості по пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 38 543,33 грн., а також штрафів: (фіксована частина) в сумі 500 грн. та (процентна складова) в сумі 2 503,27 грн., що є підставою для її стягнення з відповідача на користь позивача в повному об'ємі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатив при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 530,69 грн., який підлягає стягненню з відповідача в повному об'ємі.

Outcome: approved