Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» в особі представника Качора Степана Богдановича звернулося до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, покликаючись на те, що відповідачі не виконують належним чином зобов'язання за кредитним договором № МКЕХР2.144369.001 від 18.07.2013 року, згідно якого позивач надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 120000,00 гривень з процентною ставкою 20 % річних, термін користування кредитом до 17.07.2015 р.. В забезпечення виконань зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки № РХ029031.144373.001 від 18.07.2013 р. Сума заборгованості, станом на 03.02.2014 р., становить 122146,54 гривень. Представник позивача, згідно довіреності № 475 від 01.10.2013 р., Качор Степан Богданович подав факсимільну заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали спільну заяву з проханням справу слухати у їх відсутності, позов визнають повністю, проти позовних вимог не заперчують. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 18.07.2013 року, між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] укладено договір № МКЕХР2.144369.001 від 18.07.2013 року. Згідно п. 1 договору банк надав [PERSON], у тимчасове, платне користування кредит на споживачі цілі в сумі 120000,00 гривень з процентною ставкою за користування кредитом 20 % річних з терміном погашення кредиту до 17.07.2015 року. Крім того позичальник сплачує банку щомісячно комісію за надання кредитних ресурсів в розмірі 1 % від суми кредиту. Банк передав відповідачу вище зазначену суму кредиту, що підтверджується заявою на видачу готівки № 224751 від 18.07.2013 р. (а.с. 14). Згідно п. 2.4 договору, сплата кредиту , комісії та відсотків повинна проводитися з 1-го по 20-те число кожного поточного місяця. Погашення заборгованості, її черговість передбачена сторонами в п. 2.9 кредитного договору. В забезпечення виконань зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки № РХ029031.144373.001 від 18.07.2013 р., за яким остання поручилася перед банком за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до п. 2 даного договору, поручитель відповідає за виконання зобов'язань в тому ж розмірі, що і позичальник, включаючи сплату кредиту, відсотків, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1050 ЦК України, у відповідності до п.3.1.11 кредитного договору, ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі затримання сплати чатини кредиту та /або відсотків щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець згідно з договором про надання споживчого кредиту, одержує право на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав. Позивач направляв повідомлення відповідачам з вимогою про дострокове повернення суми заборгованості, однак така не була виконана. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Дані вимоги закону також передбачені в п. 4 договору поруки. Заборгованість за даним кредитним договором, згідно розрахунку, станом на 03.02.2014 року становить 122146,54 (сто двадцять дві тисячі сто сорок шість грн. 54 коп.) гривень, з яких: поточна заборгованість по тілу кредиту - 93484,77 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту - 17395,49 грн., поточна заборгованість за процентами - 1762,63 грн., прострочена заборгованість за процентами - 4477,54 грн., заборгованість по комісії - 3600,00 грн., сума пені - 1426,11 грн. Відповідачі, як солідарні боржники, порушили зазначені норми закону та умови договору, що виразилось у невиконанні належним чином зобов'язань за вказаним договором, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того з відповідачів підлягає стягненню в користь позивача, згідно ст. 88 ЦПК України, сума судового збору, сплаченого при подачі заяви в розмірі 1221,46 грн.

Outcome: approved