Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України, в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до Канівського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. В обгрунтування позову зазначив, що 05.12.2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку,випуск та надання платіжної картки №9055 відповідно до якого відповідачу було відкрито картковий рахунок №26259501010040 в гривнях на умовах тарифного пакету «Зарплатний». Відповідно до додаткової угоди № 1 від 05.12.2013 до договору № 9055 відповідачу було встановлено кредитну лінію в сумі 2100,00 грн. Строк дії кредитної лінії встановлюється на період дії БПК. При перевипуску БПК кредитна лінія відновлюється. З моменту подання Клієнтом заяви на звільнення встановлений ліміт кредиту скасовується. Відповідно до умов Договору за користування кредитом Клієнт зобов'язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах, визначених у цьому Договорі, проценти встановлюються в розмірі 24,0 % річних та 35% річних у випадку перевищення витратного ліміту. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з чим, утворилась заборгованість станом на 20 вересня 2016 року в розмірі 2723,21 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 2083,14 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 446,25 грн., заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією - 6,00 грн., сума нарахованих інфляційних втрат на прострочені суми заборгованості - 168,33 грн. грн. , 3% річних від прострочених сум заборгованості - 19,49 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на їх користь вказану суму заборгованості по договору та сплачені ними судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 18.04.206 в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву в якій позов визнає, просить справу розглядати без її участі. Відповідно ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що 05 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON], було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку,випуск та надання платіжної картки №9055 відповідно до якого Відповідачу було відкрито картковий рахунок №26259501010040 в гривнях на умовах тарифного пакету «Зарплатний» ( а.с. 14). Відповідно до додаткової угоди № 1 від 05.12.2013 року до договору № 9055 Відповідачу було встановлено кредитну лінію в сумі 2100,00 грн. Строк дії кредитної лінії встановлюється на період дії БПК. При перевипуску БПК кредитна лінія відновлюється. З моменту подання Клієнтом заяви на звільнення встановлений ліміт кредиту скасовується (а.с. 15). Відповідно до підпункту 1.1.4. Договору за користування кредитом Клієнт зобов'язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах, визначених у цьому Договорі, проценти встановлюються в розмірі 24,0 % річних та 35% річних у випадку перевищення витратного ліміту. Відповідно до п. 1.14, розділу 1 Договору Клієнт зобов'язується сплачувати відсотки за користування кредитом щомісячно. Судом встановлено, що у зв'язку з невиконанням відповідачем умов Договору, 03.06.2016 року за №26-10/394 їй було направлено претензію з вимогою у 30 денний строк погасити кредитну заборгованість. Претензія Відповідачем виконана не була. ( а.с. 20). У звязку з порушенням умов договору, відповідач згідно розрахунку заборгованості (кредит по БПК) від 20.09.2016 № 46/01-08/846 (а.с. 16), станом на 20 вересня 2016 року , залишок простроченої заборгованості становить - 2083,14 грн.; сума простроченої заборгованості за нарахованими та не сплаченими відсотками становить - 446,25 грн.; сума прострочено заборгованості за нарахованою та не сплаченою комісією за користування рахунком становить 6,00 грн., сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості становить 168,33 грн. ( а.с. 18) та 3% річних від прострочених сум заборгованості складає 19,49 грн.( а.с. 19). На підставі ст.. 1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобовязаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі та на умовах встановлених договором. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, як передбачено ст. 526 ЦК України. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та відсотки встановлені договором, відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є загальнообов'язковим до виконання сторонами. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином суд дійшов висновку, що відповідачем порушено вимоги умов договору, а саме: не виконано належним чином, в обумовлені строки зобов'язання щодо оплати кредиту і відсотків у сумі, передбаченій договором. За частиною 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У відповідності з ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати (а.с. 1). На основі викладеного та

Outcome: approved