Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 688 046 гривень 57 копійок, судових витрат зі сплати судового збору в сумі 1 700 гривень та на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що 25.05.2007 року між Закритим акціонерним товариством КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір № 348 МІ, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 50 000 доларів США на термін до 05.06.2012 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором було укладено договори поруки із поручителями позичальника [PERSON] та [PERSON] Позивач умови Договору виконав у повному обсязі, проте відповідач [PERSON] платежі належним чином не здійснював, у зв'язку з чим, станом на 15.09.2011 року за ним виникла заборгованість у загальній сумі 86 304,65 доларів США, що за курсом 7, 97 відповідно до службового розпорядження НБУ від 14.09.2011 року складає 688 044 гривні 57 копійок, яка до теперішнього часу не погашена. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судові засідання не з'явилися. Представник позивача звернулася із заявою про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідачі із заявою про розгляд справи за їх відсутності не звернулися, своєї думки щодо позову не висловили. З письмової згоди представника позивача, не обмеженої у повноваженнях, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У судовому засіданні встановлено, що 25.05.2007 року між Закритим акціонерним товариством КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 348 МІ (далі - Кредитний договір), згідно якого [PERSON] з письмової згоди [PERSON] отримав кредит у розмірі 50 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16 % річних (а.с.14, 20-23). 25.05.2007 року між Закритим акціонерним товариством КБ «ПриватБанк», з одного боку, [PERSON] та [PERSON], з іншого боку, укладено договори поруки за №348МІР/1 та №348МІР/2, за змістом яких останні зобов'язалися перед кредитором відповідати за виконання зобов'язань боржником [PERSON] згідно Кредитного договору № 348 МІ від 25.05.2007 року в повному обсязі. Пунктом 2 договорів поруки сторони визначили, що поручитель відповідає перед кредитором, як солідарні боржники (а.с.17, 18). На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування Закритого акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариства КБ «ПриватБанк» (а.с.7). Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.04.2012 року: визнані недійсними кредитний договір №348 МІ від 25.05.2007 року, договір іпотеки серії ВЕО №812274 від 31.05.2007 року, договори поруки за №№348 МІР/1 та 348 МІР/2 від 25.05.2007 року; зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» зупинити нарахування пені, відсотків, штрафних санкцій за кредитним договором за №348 МІ від 25.05.2007 року з моменту останньої оплати за квитанціями; виключено з реєстру обтяжень та заборон відчуження запис №2319 про обтяження та заборону відчуження нерухомого майна за договором іпотеки серії ВЕО №812274 від 31.05.2007 року; зобов'язано [PERSON] повернути ПАТ КБ «ПриватБанк» у натурі все те, що він отримав на виконання угод за кредитним договором №348 МІ від 25.05.2007 року, договору іпотеки серії ВЕО №812274 від 31.05.2007 року; зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути [PERSON] в натурі все те, що він отримав на виконання угод за кредитним договором №348 МІ від 25.05.2007 року, договору іпотеки серії ВЕО №812274 від 31.05.2007 року (а.с.69-76). Рішенням апеляційного суду Одеської області від 27.03.2013 року заочне рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.04.2012 року скасовано, у задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] до ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі філії «Южне головне регіональне управління ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитного договору, договорів поруки та застави недійсними,- відмовлено (а.с.96-99). Частина 1 ст.1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.1.1 Кредитного договору банк зобов'язується надати позичальникові кредит у сумі 50 000 доларів США на термін і на умовах, передбачених у даному договорі, а позичальник зобов'язується повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановлені даним договором терміни, а також виконати інші зобов'язання згідно із цим договором у повному обсязі. За змістом п.4.1 Кредитного договору за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно п.п.1.2, 2.2.3, 2.3.3, 2.4.1, 4.11 договору, а також графіку погашення кредиту, відсотків і винагороди, який наведений в додатку №1 до договору, позичальник сплачує відсотки в розмірі 16 % річних. Згідно з п.п.6.1, 6.2 Кредитного договору при порушені позичальником будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених графіком погашення кредиту і відсотків, а також п.п.2.2.2, 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 2.4.1, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 даного договору, строків повернення кредиту, передбачених графіком погашення кредиту і відсотків, а також п.п.1.2, 2.2.3, 2.3.3 даного договору, винагороди, передбаченої п.п.4.5, 4.6 даного договору, позичальник сплачує банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який виплачується пеня. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату щоденного нарахування. При порушені позичальником зобов'язань, передбачених п.п. 2.2.7, 2.2.8, 2.2.11 договору, позичальник сплачує банку за кожний випадок порушення штраф у розмірі 2 % від суми отриманого кредиту. Сплата штрафу здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, штраф сплачується у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати. Пунктом п.6.6 Кредитного договору передбачено, що при порушені позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більше ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ст.526 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 554 ЦК України передбачено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором сума боргу станом на 15.09.2011 року становить 86 304,65 доларів США (за курсом 7,97 відповідно до службового розпорядження НБУ від 14.09.2011 року складає 688 044 гривні 57 копійок), яка складається з: заборгованості за кредитом - 35 704,72 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом - 27 355,16 доларів США; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 19 105, 16 доларів США; штрафу (фіксована частина) - 31, 36 доларів США; штрафу (відсоток від суми заборгованості) - 4 108, 25 доларів США. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача у рівних частках підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 700 гривень та на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 гривень.

Outcome: approved