Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 38761 грн. 37 коп. та сплачені судові витрати. Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідач згідно кредитного договору без номеру, укладеного між сторонами 09.03.2006 року, отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму заборгованості за кредитом. Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідач виконує свої зобовязання за Договором щодо повернення кредитних коштів неналежним чином, заборгованість за договором станом на 30 червня 2015 року складає 38761 грн. 37 коп., з яких 6805 грн. 87 коп. - заборгованість за кредитом, 29633 грн. 53 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1821 грн. 97 коп. штраф (процентна складова). Позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Від представника позивача до початку судового засідання надійшла заява про слухання справи за його відсутності та заява про зменшення позовних вимог, оскільки рішенням Арбузинського районного суду від 18.11.2011 року з [PERSON] стягнуто заборгованість а кредитним договором в сумі 17821 грн. 75 коп., яка складається з 6805 грн. 87 коп. - заборгованості за кредитом, 9691 грн. 03 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 824 грн. 85 коп. штрафу (процентна складова). А тому, з урахуванням рішення суду, просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 20349 грн. 50 коп., яка є заборгованістю по процентам за користування кредитом та судові витрати. Від відповідача до судового засідання надійшла заява про слухання справи у його відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 09 березня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць на залишок заборгованості. Також сторони домовились, що заява позичальника з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають договір про надання банківських послуг. Свою згоду [PERSON] висловив у своїй заяві, яку власноручно підписав (а.с. 10). Відповідач свої зобовязання за договором щодо повернення кредитних коштів не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним кредитним договором, яка станом на 30 червня 2015 року згідно доданого до справи розрахунку заборгованості за договором (а.с. 7-9), складає 38761 грн. 37 коп., з яких 6805 грн. 87 коп. - заборгованість за кредитом, 29633 грн. 53 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1821 грн. 97 коп. штраф (процентна складова). В звязку з неналежним виконанням умов указаного договору, рішенням Арбузинського районного суду від 18.11.2011 року (а.с. 33) з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість а кредитним договором в сумі 17821 грн. 75 коп., яка складається з 6805 грн. 87 коп. - заборгованості за кредитом, 9691 грн. 03 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 824 грн. 85 коп. штрафу (процентна складова). Рішення суду в частині стягнення кредитного боргу відповідачем не виконується. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору. Отже, наявність судового рішення про стягнення кредитної заборгованості, за відсутності реального виконання боржником свого зобовязання, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом передбачених договором. Аналогічна правова позиція щодо правомірності нарахування процентів за користування кредитом після ухвалення судового рішення про задоволення вимог кредитора до його фактичного виконання, висловлена в постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі за № 6-1206цс15. Враховуючи вищезазначене, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнути з [PERSON] суму заборгованості за договором кредиту в розмірі 20349 грн. 50 коп., яка є заборгованістю по процентам за користування кредитом. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» також підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 387 грн. 61 коп.

Outcome: approved