Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «КБ «Надра» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , в якому просить в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості в розмірі 202716,82 дол. США за договором про надання кредиту № 05/07/2007/840-К/430 від 25 липня 2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки, який належить відповідачу, а саме на квартиру [ADDRESS], шляхом передачі ПАТ«КБ «Надра» права власності на зазначене майно; визнати за позивачем право власності на зазначену квартиру; на час реалізації зазначеного майна передати його в управління позивача; виселити відповідача та усіх інших мешканців, які проживають і зареєстровані з зазначеної квартири; надати право позивачу отримання дублікатів правовстановлюючих документів; стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначив, що 25 липня 2007 року між ПАТ «КБ «Надра» укладено кредитний договір № 05/07/2007/840-К/430 з [PERSON], відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 107800,00 Дол. США . Відповідно до кредитного договору [PERSON], як позичальник зобов'язалася щомісячно здійснювати часткове погашення кредиту в та відсотків за фактичне використання кредитних коштів відповідно до затвердженого сторонами графіку. Однак свої зобов'язання відповідач не виконувала неналежним чином. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, відповідно до договору іпотеки, укладеного між [PERSON] та ПАТ «КБ «Надра» 25 липня 2007 року, відповідачем було передано в іпотеку ПАТ «КБ «Надра» квартиру [ADDRESS]. В порушення умов кредитного договору позичальник зобов`язання по поверненню кредиту у строк, передбачений кредитним договором не виконав, проценти за користування кредитними коштами не здійснює, в зв'язку з чим, станом на день складання розрахунку боржник має заборгованість, строк сплати якої був пропущений, в загальній сумі 202716,82 дол. США. Дана заборгованість на день розгляду справи не погашена, що надає позивачеві право на звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. На підставі пункта 4.1 договору іпотеки, що укладений в забезпечення вимог за кредитним договором з відповідачем у ПАТ «КБ «Надра» виникає право звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» банк має право у випадку порушення боржником основного зобов'язання звернути стягнення на предмет іпотеки в разі якщо боржником не виконані вимоги, що до повного дострокового погашення заборгованості викладені в письмовому повідомленні. У судове засідання представник позивача не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Третя особа у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає частокому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, 25 липня 2007 року між ПАТ «КБ «Надра» укладено кредитний договір № 05/07/2007/840-К/430 з [PERSON], відповідно до якого остання отримав кредит в сумі 202716,82 Дол. США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, відповідно до договору іпотеки, укладеного між [PERSON] та ПАТ «КБ «Надра» 25 липня 2007 року, відповідачем було передано в іпотеку ПАТ «КБ «Надра» квартиру [ADDRESS]. В порушення умов кредитного договору позичальник свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого, загальна сума заборгованості за кредитним договором № 05/07/2007/840-К/430 від 25 липня 2007 року склала 202716,82 дол. США. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за таким зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно зі ст. 39 ч.1 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя, заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. При цьому слід зазначити, що зазначеним Законом не передбачено передача заставного майна у власність банку та є чітка процедура реалізації іпотечного майна. Згідно зі ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. На підставі пункта 4.1 договору іпотеки, що укладений в забезпечення вимог за кредитним договором з відповідачем у ПАТ «КБ «Надра» виникає право звернути стягнення на предмет іпотеки. Також, не можливо передати зазначено майно в управлінні ПАТ «КБ «Надра» та надання позивачу отримання дублікатів правовстановлюючих документів. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд (ст. 317, 319 ЦК України). Також, позивачем не надано доказів того, кого саме слід виселити з зазначеної квартири, крім відповідача. Відповідно до ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Суд вважає, що станом на теперішній час немає підстав для виселення з зазначеної квартири відповідача та усіх мешканців, які проживають та зареєстровані в зазначеній квартирі. В силу ст. 88 ЦПК України сторони, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог, на основі дотримання принципів диспозитивності, змагальності справедливості судочинства, всебічного та повного дослідження обставин справи, перевірки їх наданими сторонами доказами, оцінивши їх у сукупності, виконавши вимоги процесуального закону, дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково.

Outcome: partial