Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 29.07.2008 р. між сторонами було укладено кредитний договір KRHTA800000141, за умовами якого Банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 39998,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом строком до 25.05.2013р., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідач взяті на себе зобов'язання та умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків не виконав, в наслідок чого станом на 01.07.2015 року має заборгованість у загальній сумі 243594,00 грн., яка складається з наступного: 35979,55 грн. - заборгованість за кредитом, 15549,82 грн. - заборгованість по процентам за користування за кредитом, 18718,96 - заборгованість по комісії за користування кредитом, 161507,86 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також 250,00грн. - штраф (фіксована частина); 11587,81грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляду справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню в зв'язку з наступним. Відповідно до ст.ст. 11, 27, 60 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитно-заставного договору KRHTA800000141 від 26.05.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 39998,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,92 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 25.05.2013 року. Згідно до п.16.6 Договору щомісячний платіж в розмірі 1357,37 грн. направляється на погашення заборгованості за Кредитом, винагородою та процентами за користування ним. Відповідно до п.16 Договору відповідач зобов'язаний сплачувати винагороду за резервування ресурсів у розмірі 0,90 % щомісячно від суми виданого Кредиту з 24 по 28 число кожного місяця. П.13.9 визначено, що при порушенні Позичальником будь-якого грошового зобов'язання до Договором понад 30 календарних днів Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити банку штраф у розмірі 250 (двісті п'ятдесят) гривень плюс 5 % від суми невиконаного зобов'язання. Відповідно до вимог п.13.11 договору сторони встановили строки позовної давності за вимогами про повернення кредиту, винагороди та процентів за користування кредитом, неустойки тривалістю у п'ять років. В забезпечення виконання зобов'язань за цим же договором [PERSON] надав в заставу автомобіль марки ВАЗ 21101, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий авто від 1500 до 2000 см.куб, № кузова: [NUMBER], державний реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві спільної власності відповідачу. Суду надана згода співвласника від 26.05.2008 р. від [PERSON] про згоду на укладання [PERSON] Кредитно-Заставного Договору KRHTA800000141 від 26.05.2008 року, а також на передачу Позичальником Банку у заставу будь-якого майна, яке належить їй та Позичальнику на праві спільної власності, в тому числі автомобіля ВАЗ 21101, з метою забезпечення виконання Позичальником умов цього Договору. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено судом, взяті на себе зобов'язання відповідач належним чином не виконував, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки, у зв'язку з чим має заборгованість за кредитним договором. Відповідно до наведених правових висновків з відповідача на користь банку підлягають стягненню штрафні санкції, передбачені договором за неналежне виконання його умов, зокрема: прострочена заборгованість за процентами, прострочена заборгованість по комісії, пеня за несвоєчасне погашення процентів та кредиту. Звертаючись із вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором, позивач надав розрахунок станом на 01.07.2015 року, відповідно до якого відповідач має заборгованість у загальній сумі 243594,00 грн., яка складається з наступного: 35979,55 грн. - заборгованість за кредитом, 15549,82 грн. - заборгованість по процентам за користування за кредитом, 18718,96 - заборгованість по комісії за користування кредитом, 161507,86 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 11587,81 грн. - штраф (процентна складова). Розрахунок в частині заборгованості за кредитом, процентами, комісією за користування кредитом та пенею відповідач не спростував належними та достовірними доказами, відповідно до вимог ст.ст.58-60,64 ЦПК України, а тому суд приймає його за основу суми боргу. Що стосується вимог про стягнення штрафів, то суд вважає необхідним у задоволенні позову в цій частині відмовити, оскільки одночасне стягнення пені та штрафу суперечить ст.61 Конституції України, про що зазначено у правовому висновку постанови Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Так, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Умовами кредитно-заставного договору, а саме - в розділі 13 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником зобов'язання, передбаченого пп. 5.2.2. - 5.2.3. даного договору, внаслідок чого нарахування банком пені відбувається в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки. Крім того, у пп. 13.5. - 13.9. кредитно-заставного договору визначено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф. Врахувавши наведене та відповідно до статті 549 ЦК України Верховний Суд України зазначив, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів: 250 грн. - фіксована частина, 11587,81 грн. - процентна складова, слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме: 2317,56 грн.

Outcome: partial