Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство КБ «Приватбанк» звернулося до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], інтереси якого представляє [PERSON], про стягнення заборгованості з спадкоємців кредитора. В своїй позовній заяві ПАТ КБ «Приватбанк» просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] як спадкоємця [PERSON], померлого [INFO] на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 7946,66 грн. та судовий збір, сплачений при зверненні з позовом до суду, в сумі 1762 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві та відповіді на відзив. Поряд з тим, представник позивача підтвердив, що заборгованість за кредитом виникла вже після смерті боржника, оскільки грошові кошти з картки почали знімати після смерті [PERSON] Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, з наступних підстав. На час смерті [PERSON] мешкав окремо від сина [PERSON], який не мав доступу до будинку батька. Відповідач [PERSON] неодноразово звертався до правоохоронних органів з заявами про перешкоджання в проживанні в будинку, який належить йому після смерті батька. Відповідно до рішення Люботинського міського суду Харківської області від 06 серпня 2015 року [PERSON] виселено із житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. До виконання рішення суду [PERSON] не мав доступу до будинку та не міг скористатися кредитною карткою померлого батька. Відповідач в вересні 2015 року звернувся до відділення банку, де отримав виписку по рахунку та повідомив уповноважену особу банку, що батько помер в 2014 році, але після його смерті знімаються кошти з кредитної картки (а.с.145-148). З відповідною заявою [PERSON] звернувся до відділення поліції і повідомив, що невстановлена особа з 16 січня 2015 року і по теперішній час (17 вересня 2015 року) знімає кошти з кредитної картки його померлого батька. Згідно висновку ЖЕО « 3536/13319 від 17 вересня 2015 року встановити особу, яка знімала кошти з картки неможливо, перевірку припинено (а.с. 149). [PERSON] не заперечував, що його батькові за життя дійсно видавалася кредитна картка з лімітом 8 000 гривень та те, що він дійсно є спадкоємцем після смерті [PERSON] Таким чином відповідач та його представник просили відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що заборгованість, яку бажає стягнути позивач не входить до складу спадщини, тому у [PERSON] не виникає обов'язку її погашати. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами по справі докази, вважає позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТ Банк» необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, при цьому суд виходить з наступного. Судом встановлені такі факти, що не оспорюються сторонами по справі, та підтверджуються наявними у справі доказами, та відповідні їм правовідносини [PERSON] 05 жовтня 2011 року було надано кредит у розмірі 8000 гривень у виді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, видним відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції у Харківській області 10 вересня 2014 року на підставі актового запису №353 (а.с.33) Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є його син - відповідач [PERSON], який отримав 24 травня 2015 року у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, яка складається з 23/100 частин домоволодіння з надвірними будівлями, розташованими за адресою: [ADDRESS] (а.с.80). [PERSON] на час смерті мешкала разом с померлим [PERSON] З наданих сторонами банківських виписок та розрахунків вбачається, що кошти з кредитної картки почали знімати з 16 січня 2015 року, тоді як власник картки [PERSON] помер [INFO]. Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ КБ «Приватбанк» в порядку ст.1281 ЦК України звернулося з відповідною претензією кредитора. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши ці докази в сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних мотивів. Відповідно до ст.608 ЦК України, зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Борги спадкодавця - це майнові зобов'язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов'язаний надати документи, що підтверджують його вимоги. З аналізу наданих сторонами доказів вбачається, що у спадкодавця [PERSON] перед позивачем не виникло зобов'язань, тобто на час смерті він не мав боргів перед банком. Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, претензії кредиторів мають бути подані в письмовому вигляді та приєднані до спадкової справи. Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ КБ «Приватбанк» в порядку ст.1281 ЦК України звернулося з відповідною претензією кредитора. Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті1218,1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті1268, статті1269 ЦК України. Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і штрафи тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися для сплати спадкоємцям. Ураховуючи, що згідно зі статтею 1216 ЦК до спадкоємців переходять права і обов'язки спадкодавця, вони мають сплатити відсотки за їх використання в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідач [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька, але боргові зобов'язання перед позивачем за кредитним договором до складу спадщини не входять, оскільки сама заборгованість виникала після смерті спадкодавця, а він за життя взагалі не скористався наданою кредитною картою, що визнав представник позивача. Щодо [PERSON] слід зазначити, що у неї також не виникло зобов'язань перед позивачем, оскільки заборгованість не входить до складу спадщини, а вона взагалі навіть не є спадкоємцем. Позивач не позбавлений права звернутися до правоохоронних органів для з'ясування того, хто та за яких обставин скористався кредитною карткою, виданою [PERSON] Згідно зі ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано доказів, які б спростували докази відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed