Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Київенерго») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON]) про стягнення заборгованості з урахуванням зменшення розміру позовних вимог, позивач просив стягнути заборгованість за постачання гарячої води у розмірі 29 121,38 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 23 069,60 грн., 3% річних та інфляційної складової боргу у розмірі 6 051,78 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є споживачем послуг в квартирі [ADDRESS] та отримує послуги постачання гарячої води, при цьому не виконує зобов'язання по їх оплаті, в зв'язку з чим за нею утворилась заборгованість, яку позивач просить суд стягнути з відповідача з урахуванням нарахованих штрафних санкцій. Ухвалою суду від 22 лютого 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судовому засіданні. 19 квітня 2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який не був прийнятий судом, оскільки поданий поза межами процесуальних строків. В судовому засіданні за клопотанням відповідача, ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 25 квітня 2018 року, було вирішено розгляд даної справи проводити за правилами загального позовного провадження та замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Ухвалою суду 02 липня 2018 року було призначено справу до розгляду по суті, закривши підготовче засідання. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Просив суд позовні вимоги, з урахуванням їх зменшення задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслала. Про причину неявки суд не повідомила. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] є споживачем послуг з постачання гарячої води в квартирі [ADDRESS]. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 (далі - Правила), плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил). Судом встановлено, що позивач, як теплопостачальна організація, яка обслуговує будинок [ADDRESS], надає його мешканцям послуги з постачання гарячої води, відповідач в свою чергу отримує їх, при цьому не повноцінно виконує зобов'язання по їх оплаті. У зв'язку з чим за нею утворилась заборгованість, яка станом на 15 вересня 2018 року у розмірі 23 069,60 грн., що підтверджується копією наявного розрахунку, що міститься в матеріалах справи. При цьому суд відхиляє пояснення відповідача, стосовно того, що розрахунок мав проводитися позивачем, враховуючи фактичну кількість зареєстрованих у квартирі осіб, оскільки як вбачається із п.п. 2.1 п. 2 договору про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, що укладений між ПАТ «Київенерго» та [PERSON], споживачами центрального опалення та гарячого водопостачання є власник (наймач, орендар) та члени його сім'ї, загальна кількість прописаних та проживаючих - 14 осіб. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) зобов'язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно з диспозицією зазначеної статті цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. За таких обставин, вбачається, що відповідач зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов'язку щодо оплати наданих послуг. Згідно зі стст. 525, 526, 527, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги наведене та перевіривши наданий позивачем розрахунок суми штрафних санкцій, суд дійшов висновку, що сума штрафних санкцій на підставі ст. 625 ЦК України, яка підлягає стягненню становить 6 051,78 грн. - 3% річних та інфляційна складова боргу. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1 762 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved