Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 26 серпня 2011 року між ними та [PERSON] укладений кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розімрі 5000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відстоків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, відповідач зобовязувався щомісяця виконувати свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Всупереч умовам договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого утворилась прострочена заборгованість по тілу кредиту 4674,46 грн., заборгованість по процентам 38578,12 грн., заборогованість за пенею 3100 грн, штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 2317,63 грн. Загальна сума заборгованості складає 49170,21 грн., яку просять стягнути з відповідача в примусовому порядку. Крім того просять стягнути з відповідача 1600 грн. сплаченого судового збору. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, згідно якої просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] двічі підряд в судові засідання 20.12.2017 року та 11.01.2018 року не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки до суду не повідомив, заява про розгляд справи за його відстуності на адресу суду не надходила. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 26 серпня 2011 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмір 5000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відстоків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом/а.с.7-32/. Проте зобов'язання за вказаним договором відповідач [PERSON] належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 31 жовтня 2017 року, згідно розрахунку позивача, має заборгованість перед позивачем за кредитним договором у сумі 49170,21 грн., де заборгованість по тілу кредиту 4674,46 грн., заборгованість по процентам 38578,12 грн., заборогованість за пенею 3100 грн, штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 2317,63 грн./а.с. 5-6/. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст.ст. 549, 550 ЦК України, неустойкою є штраф або пеня, та право на неї виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Відповідно до ст. 1049 ЦК України - позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, судом встановлено, що 26 серпня 2011 року на підставі кредитного договору [PERSON] отримав від ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відстоків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобовязувався щомісяця виконувати свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів, однак взяте на себе зобовязання не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 49170,21 грн., що і дає підстави для задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved