Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулось в суд з позовом до [PERSON] в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 15480 гривень 92 копійки. Пізніше позивач збільшив розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 17552 гривні 13 копійок, яка складається з: - заборгованості по кредиту в розмірі 12962 гривні 81 копійка, - заборгованості по відсотках в розмірі 4589 гривень 32 копійки. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та пояснила, що між позивачем та відповідачем був укладений договір про розрахунково-касове обслуговування за дебетово-кредитною схемою з використанням платіжної картки. На виконання умов цього договору відповідачу був відкритий рахунок на який зараховувалась її заробітна плата. Крім того відповідачу був встановлений кредитний ліміт в розмірі 13000 гривень. Доступ до цих коштів вона здійснювала за допомогою платіжної картки. Відповідач скористалась наданими їй кредитними коштами, а кредит та відсотки за його використання не сплачує. У зв?язку з цим просить позов задовольнити та стягнути з неї заборгованість по кредиту. Відповідач і її представник позов не визнали та пояснили, що невідома особа викрала платіжну картку відповідача та з її допомогою зняла кредитні кошти. Крім того відповідач повідомила банк про крадіжку платіжної картки, але банк її не заблокував. У зв?язку з цим просить в позові відмовити. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 січня 2012 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір № 74892 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати/пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою (а.с. 7-9). За умовами цього договору (пункти 1.1., 7.1.) банк відкрив відповідачу рахунок для обліку грошових коштів і операцій за платіжною карткою. Також банк відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом кредиту 5000 гривень. Відповідно до пунктів 7.2., 7.3. вищевказаного договору процентна ставка за користуванням кредиту становить 23 %. Сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно 25 числа. Невиконання чи неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, згідно з пунктом 3.1. договору, є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів та сплати всіх необхідних платежів. 06 вересня 2012 року сторони уклали додаткову угоду до договору № 74892, а 01 лютого 2013 року уклали додатковий договір № 1 до договору № 74892 (а.с. 11-15). Вказаними угодами ліміт кредиту встановлювався в розмірі 13000 гривень, а процентна ставка в розмірі 24%. Згідно виписки по картковому рахунку відповідач скористалась кредитним лімітом та зняла кредитні кошти в розмірі 12962 гривні 81 копійку (а.с. 57-58). Відповідно до розрахунку її загальна заборгованість по кредиту становить 17552 гривні 13 копійок, яка складається з: - заборгованості по кредиту в розмірі 12962 гривні 81 копійка, - заборгованості по прострочених відсотках в розмірі 4325 гривень 09 копійок, - заборгованості по нарахованих відсотках в розмірі 264 гривні 23 копійки. Вищевказані докази свідчать про те, що між сторонами склались договірні відносини з надання кредиту, які регулюються § 1 та §2 глави 71 Цивільного кодексу України. Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Також в частині 1 статті 1049 зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки позивач свій обов'язок виконав та надав відповідачу кредитні кошти, то відповідач зобов'язана їх повернути та сплатити відсотки за їх використання. Суд не приймає як достовірні твердження відповідача про те, що невідома особа викрала платіжну картку відповідача та з її допомогою зняла кредитні кошти, оскільки дані обставини не підтверджені належними доказами. Крім того у випадку крадіжки платіжної картки особа, яка її викрала, не змогла б нею користуватись, не знаючи персонального ідентифікаційного номеру. Також у випадку втрати картки відповідач, відповідно до пункту 2.3. Правил користування платіжними картками, емітованими ТА «ОЩАДБАНК», які є невід?ємною частиною договору, зобов?язана була негайно повідомити Контакт-центр банку та протягом 3 днів подати до банку письмову заяву (а.с. 15-16). Дану умову відповідач не виконала, тому згідно пункту 2.5. Правил користування платіжними картками, емітованими ТА «ОЩАДБАНК», вона зобов'язана нести відповідальність за всі суми по операціях з карткою. Також відповідач повинна виконувати і інші обо?язки передбачені договором № 74892 та Правилами користування платіжними картками, емітованими АТ «ОЩАДБАНК», а саме: - не допусками використання платіжної картки особами, які не мають на це права або повноважень (пункт 6.1. договору № 74892), - вживати всіх можливих заходів для запобігання втрати, крадіжки чи незаконного використання платіжної картки (пункт 2.1. Правил користування платіжними картками, емітованими ТА «ОЩАДБАНК). За загальним правилом зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа. Аналіз положень ст. 614 ЦК України дає підстави для висновку про те, що, установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов'язання, ЦК України покладає на неї обов'язок довести відсутність своєї вини. Боржник звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов'язання. Відповідач не довела, що вона належним чином виконала свої зобов?язання за договором № 74892 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати/пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою та не надала можливості використовувати свою платіжну картку іншими особами. У зв'язку з цим вона повинна нести відповідальність по виплаті кредиту, а тому суд стягує з неї на користь позивача заборгованість по кредиту в розмірі 17552 гривні 13 копійок, яка складається з: - заборгованості по кредиту в розмірі 12962 гривні 81 копійка, - заборгованості по прострочених відсотках в розмірі 4325 гривень 09 копійок, - заборгованості по нарахованих відсотках в розмірі 264 гривні 23 копійки. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved