Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулось в суд із позовними вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 2 946,99 Доларів США, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 23.06.2015року складає 64\~126,50грн. (за курсом 21,76грн. за 1 долар США). В обґрунтування вимог вказує, що 05.12.2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір, згідно умов якого остання отримала кредит в розмірі 4\~000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 25 % на рік, з кінцевим терміном повернення кредиту 04.12.2007р. На підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.04.2012року з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 05.12.2005 року в розмірі 25\~406,87 доларів США. Відповідач взяті на себе зобовязання не виконує, продовжує користуватись наданими їй коштами, у звязку з чим станом на 23.06.2015року утворилася заборгованість на суму 28\~353,86 Доларів США, різниця між стягнутою за рішенням суду сумою становить 2\~946,99 доларів США. На підставі вище наведеного представник позивача просить суд позов задовольнити, стягнути із боржника заборгованість по кредиту на суму 2\~946,99 Доларів США, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 23.06.2015року складає 64\~126,50грн. (за курсом 21,76грн. за 1 долар США). У судове засідання представник позивача не зявився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо зазначені ним причини визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. При розгляді справи судом встановлено наступне. 05.12.2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №12/05/562Е. Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредит в розмірі 4 000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 25% на рік, з кінцевим терміном повернення кредиту 04.12.2007р. Згідно п.2.2.2 договору кредиту відповідач зобовязалась сплатити відсотки за користування кредитом у відповідності із графіком та п.п.2.3.8, 2.3.9., 3.1, 3.2., 3.3. договору. Повну сплату процентів провести не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Відповідно до п.2.2.7. договору відповідач зобов»язалась погасити заборгованість по кредиту в повній сумі, сплатити нараховані за весь час користування кредитом проценти, винагороду та неустойку (штраф, пеню), не пізніше дати, вказаної в повідомленні банку, передбаченому п.2.3.1 договору. Пунктом 3.2. договору передбачено, що при порушенні боржником будь - якого із зобов»язань по погашенню кредиту, згідно графіка та п.п.1.3., 2.3.1., 3.3. даного договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в подвійному розмірі від ставки, зазначеної в п.3.1. даного договору, розраховані від суми залишку непогашеної заборгованості. Відповідно до п.5.5. договору кредиту, при порушенні боржником зобовязань по виконанню графіка погашення кредиту і процентів, боржник сплачує банку штраф за кожен випадок порушення вказаного графіку в частині дотримання дат погашення кредиту: на 1-9 днів - в розмірі 5% від суми своєчасно непогашеної частини отриманого кредиту; на 10 та більше днів - в розмірі 10% від суми своєчасно непогашеної частини отриманого кредиту. Пунктом 5.7 договору сторони погодили строк позовної давності до вимог про стягнення кредиту, винагород, неустойки штрафу, пені тривалістю у 5 років. В судовому засіданні встановлено, що банк виконав свої зобовязання згідно з умовами договору та видав [PERSON] кредит в сумі 4 000 доларів США. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 11.04.2012року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено, стягнуто з [PERSON] в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 25\~406,87 доларів США, з яких : 1\~784,26 доларів США заборгованість за кредитом, 5\~452,35 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 18\~170доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором. В Постанові пленуму ВСС України №5 від 30.03.2012року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» (п.17) зазначено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки зобов»язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статтей 526, 599 Цивільного кодексу України. У звязку з неналежним виконанням боржником своїх зобовязань за договором кредиту, відповідач станом на 23.06.2015року має заборгованість 28\~353,86 доларів США, яка складається з наступного: 1\~784,26 доларів США заборгованість за кредитом, 5\~452,35 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 21\~117,25 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань. Враховуючи, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 11.04.2012року з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 05.12.2005року в розмірі 25\~406,87 доларів США, тому від загальної суми заборгованості віднімається сума у розмірі 25\~406,87 доларів США, різниця становить 2\~946,99 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань. Відповідно до вимог ч.3 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязаннні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязанння (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. В силу вимог ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь банку заборгованість по кредитному договору на загальну суму 2\~946,99 Доларів США що відповідно до службового розпорядження НБУ від 23.06.2015року складає 64\~126,50грн. (за курсом 21,76грн. за 1 долар США). Згідно з вимогами ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним та документально підтвердженні судові витрати по справі, а саме, 1 218 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved