Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Публічне Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно кредитного договору №б/н від 6 травня 2006 року відповідачці [PERSON] було надано кредит в розмірі 2500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленому кредитним договором. В порушення укладених умов кредитного договору №б/н від 6 травня 2006 року відповідачка [PERSON] ухиляється від взятих на себе зобовязань, не погашає кредит та щомісячну сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів і станом на 31.03.2018 року її заборгованість перед банком становить 17344,43 гривень, з яких 811,42 гривень сума заборгованості по тілу кредиту, 14031,01 гривень - сума заборгованості по відсотках за користування кредитом, 2502 гривень сума заборгованості по пені. Просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 17344,43 гривень заборгованості за кредитним договором №б/н від 6 травня 2006 року. Представник позивача в судове засідання не зявився,\~ так як надіслав до \~суду заяву в якій просить провести розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що представник позивача в позовній заяві посилається на кредитний договір №б/н від 06.05.2006 року, а до матеріалів справи додав копію кредитного договору №MKLWGA00000031 від 05.05.2006 року, згідно якого відповідачка [PERSON] отримала кредит в розмірі 35000 доларів США. Іншого кредитного договору, а саме кредитний договір від 06.05.2006 року за №б/н відповідачка не укладала і кредит в розмірі 2500 гривень не отримувала. Заборгованість за кредитним договором №MKLWGA00000031 від 05.05.2006 року відповідачкою [PERSON] погашено 26.11.2009 року. Просить в задоволенні позову відмовити. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що згідно умов кредитного договору №MKLWGA00000031 від 05.05.2006 року, який позивачем додано до позову, відповідачці [PERSON] було надано кредит в розмірі 30000 доларів США з кінцевим терміном повернення 5 травня 2010 року. В наданому позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість відповідачки [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором №б/н від 6 травня 2006 року станом на 31 березня 2018 року зазначена як 17344,43 гривень. Згідно витягу про реєстрацію у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна (реєстрація вилучення запису) №25469851 від 26.11.2009 року у звязку з виконанням умов кредитного договору №MKLWGA00000031 від 05.05.2006 року вилучено запис 3210892 з контрольною сумою А2А268В84Г з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Згідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно до п.1 ст.611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов»зання настають правові наслідки встановлені договором. Відповідно до умов кредитного договору у випадку порушення позичальником зобовязань, передбачених умовами кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії, відсотків за користування кредитом. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від позичальника\~ від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №MKLWGA00000031 від 05.05.2006 року, заборгованість по якому погашена 26.11.2009 року. Інших належних і допустимих доказів щодо укладення між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою [PERSON] кредитного договору №б/н від 6 травня 2006 року, згідно якого відповідачці [PERSON] було надано кредит в розмірі 2500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку позивачем не надано. При цьому, суд не бере до уваги наданий до позовної заяви розрахунок заборгованості відповідачки [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором №б/н від 6 травня 2006 року, оскільки він не свідчить про укладення даного кредитного договору між сторонами та отримання відповідачкою кредитних коштів за ним. Враховуючи наведене, суд вважає, що в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити.

Outcome: dismissed