Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство « Ідея Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просять: 1)вилучити у відповідача [PERSON] транспортний засіб, який є предметом застави, зокрема автомобіль SUZUKI grand vitara, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова,рами) [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], та передати Публічному акціонерному товариству «Ідея Банк» на період його реалізації; 2) в рахунок погашення кредитних зобов'язань на користь ПАТ «Ідея Банк» за кредитним договором №910.26607, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] в сумі 323938,64грн. звернути стягнення на предмет застави, а саме, автомобіль SUZUKI grand vitara, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова,рами) [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], шляхом продажу зазначеного автомобіля будь-якій третій особі покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним суб'єктом оціночної діяльності, для чого надати ПАТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу; 3) стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Ідея банк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4893,62грн. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 07.08.2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 910.26607, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 180677грн. на купівлю транспортного засобу SUZUKI grand vitara, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова,рами) [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. Відповідач зобов'язувався сплачувати кредит та проценти, комісії та інші платежі у порядку та терміни встановлені договором. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань між банком і позичальником було укладено договір застави вищевказаного транспортного засобу, який належить відповідачу на праві власності. Однак, відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 06.08.2018 року утворилась заборгованість в розмірі 323938,64 грн. Тому, позивач просить вилучити у відповідача транспортний засіб, який є предметом застави та в рахунок погашення кредитних зобов'язань звернути стягнення на предмет застави, а саме, автомобіль SUZUKI grand vitara, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова,рами) [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], шляхом продажу зазначеного автомобіля будь-якій третій особі покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним суб'єктом оціночної діяльності, для чого надати ПАТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу. Представник позивача ПАТ «Ідея Банк» в судове засідання [PERSON] не прибула, в позовній заяві просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Із матеріалів справи встановлено, що 07.08.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» (надалі ПАТ «Ідея Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір №910.26607, відповідно до якого ПАТ «Ідея Банк» надав відповідачу кредит у сумі 180677 гривень строком 60 місяців, для фінансування купівлі транспортного засобу марки SUZUKI, моделі grand vitara, 2008 року випуску, колір чорний, номер кузова [NUMBER], зі сплатою відсоткової ставки в розмірі 21,99% та інших обов'язкових платежів по договору, в обмін на зобов'язання відповідача повернути кредит у відповідності до графіку сплати платежів. (а.с.11-16). Позивач свої зобов'язання, передбачені кредитним договором, виконав повністю, що підтверджується копіями меморіальних ордерів від 08.08.2014 року. (а.с.25-26). Відповідач, передбачені кредитним договором №910.26607 зобов'язання щодо своєчасності погашення кредиту і сплати нарахованих відсотків не виконує, внаслідок чого станом на 06.08.2018 року загальна сума заборгованості відповідача перед ПАТ «Ідея Банк» становить 323938,64 грн., яка складається із: основний борг в сумі 57280,16грн, прострочений борг в сумі 120029,46грн., прострочені проценти в сумі 143424,32грн., строкові проценти в сумі 3204,70грн., що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості станом на 06.08.2018 року.(а.с.28). Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №910.26607 від 07.08.2014 року, між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON], 04.09.2014 року укладено договір застави транспортного засобу №910.26607, відповідно до якого відповідач передав у заставу ПАТ «Ідея Банк» транспортний засіб марки SUZUKI, моделі grand vitara, 2008 року випуску, колір чорний, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]. (а.с.17-18). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст.1 Закону України «Про заставу», застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 параграфу 5 Договору застави транспортного засобу, заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку, зокрема порушення заставодавцем будь-якого із зобов'язань, передбачених кредитним договором та/або цим договором. Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо на момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконане, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до ч.6 ст.20 Закону України «Про заставу», звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Відповідно до ч. 1 ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Відповідно до ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави, як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Таким чином, з вищезазначених правових норм вбачається, що актами цивільного законодавства України надано право сторонам договору самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору, зокрема заставодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Зазначене узгоджується із правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду України в справі № 6-10цс13 від 06.03.2013 року. Крім того, статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються, зокрема заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази щодо невиконання зобов'язань відповідачем за договором, що є підставою для звернення стягнення на предмет застави, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 4893грн. 62коп. також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved