Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15.10.2013 року фізичною особою-підприємцем [PERSON] було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, згідно якої приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», [PERSON], що розміщені в мережі Інтернет на сайтіhttp://privatbank.ua, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування № б/н від 15.10.2013 та взяв на себе зобовязання виконувати умови Договору. Відповідно до Договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок: 26007053507171 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку [PERSON] і Клієнта, що визначено та врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг. 29.12.2016 року відповідачем була припинена господарська діяльність, про що був внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до ст.ст. 51,52,598-609 ЦК України, ст.ст. 47-49 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», однією з особливостей підстав припинення зобовязань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення субєкта підприємницької діяльності її зобовязання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт у розмірі 21500,00 грн.. Відповідач не надав своєчасно [PERSON] грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобовязання не виконав, в результаті чого станом на 10.01.2017 року\~ утворилася заборгованість в розмірі 114478,97 грн., яка складається з наступного: 21500,00 грн. заборгованість за кредитом; 36247,87 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 49696,92 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 7034,18 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом. Тому позивач і звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 14945,08 грн., а також\~ судового збору в розмірі 1717,18 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просив суд справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не прибув, належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомив, у звязку з чим судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів, за правилами загального позовного провадження. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено з матеріалів справи, 15.10.2013 року фізичною особою-підприємцем [PERSON] було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, згідно якої приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», [PERSON], що розміщені в мережі Інтернет на сайтіhttp://privatbank.ua, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування № б/н від 15.10.2013 та взяв на себе зобовязання виконувати умови Договору. Відповідно до Договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок: 26007053507171 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку [PERSON] і Клієнта, що визначено та врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг. 29.12.2016 року відповідачем була припинена господарська діяльність, про що був внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до ст.ст. 51,52,598-609 ЦК України, ст.ст. 47-49 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», однією з особливостей підстав припинення зобовязань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення субєкта підприємницької діяльності її зобовязання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідач взяті на себе зобовязання належним чином не виконав у порушення зазначених норм закону та умов договору, що надає право позивачу вимагати повернення всієї суми кредиту. Таким чином, неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобовязань за договором б/н від 15.10.2013 року призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 10.01.2017 року\~ становить суму 114478,97 грн., яка складається з наступного: 21500,00 грн. заборгованість за кредитом; 36247,87 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 49696,92 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 7034,18 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом. Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Суд вважає, що вказана сума повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягає\~ задоволенню.

Outcome: approved