Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 37574,48 грн. та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. Позивач посилається на те, що згідно кредитного договору №б/н, укладеного 31.05.2013 року між ПАТ КБ „Приват Банк та [PERSON], останньому було видано кредит в розмірі 3900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, тому утворилася прострочена заборгованість по кредитному договору, яка станом на 28.02.2017 становить 37574,48 грн., з них: заборгованість по тілу кредиту 3116,50 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 29041,15 грн., заборгованість за пенею 3151,38 грн., штраф відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1765,45 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, але при подачі позову позовні вимоги підтримав повністю, справу просить розглянути у відсутності представника банку. Відповідач у судове засідання не зявився, з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового розгляду був повідомлений, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причини неявки в судове засідання. У звязку з цим, суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору №б/н, укладеного 31.05.2013 року між ПАТ КБ „Приват Банк та [PERSON], останньому було видано кредит в розмірі 3900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.5-32). Згідно Умов держатель картки зобовязався погашати заборгованість по кредиту, процентам за користування ним та комісію на умовах, пердбачених даним Договором. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов, при порушенні Клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. У своїй письмовій заяві [PERSON] погодив, чим підтвердив своїм підписом, що ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. Також відповідач виразив згоду з тим, що підписана ним заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.5). Судом встановлено, що відповідач у порушення взятих на себе зобовязань умови договору не виконує, у зв'язку з чим утворилася заборгованість по кредитному договору, яка станом на 28.02.2017 становить 37574,48 грн., з них: заборгованість по тілу кредиту 3116,50 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 29041,15 грн., заборгованість за пенею 3151,38 грн., штраф відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1765,45 грн. (а.с. 4). Відповідно до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п.1.1.7.31 Умов і правил, строк позовної давності стосовно вимог повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів, витрат банку становить 50 років (а.с.21). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Таким чином, аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 31 травня 2013 року в сумі 37574,48 грн. Задовольняючи таким чином позовні вимоги, згідно ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1600,00 грн. судових витрат, понесених позивачем при сплаті судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved