Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕЛЬТА БАНК» пред'явило позов до [PERSON] з вимогою стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 1264 гривень 21 копійка, яка утворилася внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань. Представник позивача заявив про розгляд справи без його участі, зазначивши про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не сповістили. За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини та оцінивши докази, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 25 березня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта» було укладено кредитний договір № 001-15015-250307, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 1622 гривень 88 копійок з кінцевим терміном повернення до 24 березня 2008 року, з оплатою 12 % річних за користування кредитом та за ведення кредитної справи в розмірі 2,75 % в місяць. Відповідно до п. 1.2. нової редакції Статуту Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» затвердженої Рішенням позачергових зборів акціонерів АТ «ДЕЛЬТА БАНК» № 2 від 30 січня 2012 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕЛЬТА БАНК» є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта». Всупереч договірним зобов'язанням, відповідач належним чином умови договору не виконував, внаслідок чого, станом на 09 квітня 2014 року в них перед банком виникла заборгованість в розмірі 1264 гривень 21 копійка, що підтверджується відповідним розрахунком, наявним в матеріалах справи. На час розгляду справи суду не надано підтверджень виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань перед кредитною установою. Положеннями статей 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та у встановлений договором строк. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання, за правилами ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У зв'язку з тим, що право позивача є порушеним, воно підлягає судовому захисту шляхом примусового стягнення з відповідачів повної суми заборгованості. Враховуючи проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права юридичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Outcome: approved