Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - банк) звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 10597,01 гривень. В обґрунтування вимог вказує, що 21 квітня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, згідно умов якого останній отримав 21 квітня 2006 року в розмірі 4750,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що позичальник належним чином зобов'язання не виконує, просить суд позов задовольнити та стягнути з боржника заборгованість за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з»явилася, попередньо надіславши письмову заяву з проханням розглянути справу у відсутності представника за наявними матеріалами у справі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також просить стягнути з відповідача витрати понесені за поміщення оголошення в газеті про виклик відповідача. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином, судовими повістками та через засоби масової інформації, про що свідчить повідомлення про його виклик у судове засідання в газеті «Свобода», про поважні причини неявки суд не повідомив, а тому, суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги заяву представника позивача про не заперечення щодо ухвалення заочного рішення, вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 квітня 2006 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено договір кредиту, який складається із заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, пам'ятки клієнта та тарифів. Відповідно до умов договору відповідачу були надані грошові кошти в сумі 4750,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Позичальник зобов'язався погашати заборгованість шляхом щомісячних платежів. Відповідно до п.6.5 умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов»язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п.6.6 умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язався у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до положень п.8.6 умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів щодо будь - якого із грошових зобов'язань більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. В судовому засіданні встановлено, що банк виконав свої зобов'язання згідно з умовами договору та видав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 4750,00 гривень. Відповідач [PERSON] належним чином не виконував своїх зобов'язань згідно умов і правил надання банківських послуг внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 30.06.2014 року складає 10597,01 гривень, з яких: 2669,59 гривень - заборгованість за кредитом; 6946,68 гривень - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 500,00 гривень - штраф (фіксована частина); 480,81 гривень - штраф (процентна складова). Враховуючи наведене, банк просить стягнути з позичальника суму заборгованості на загальну суму 10597,01 гривень. Згідно статуту ПАТ КБ «ПриватБанк» погодженого рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року відбулась зміна найменування ЗАТ на ПАТ, яка є правонаступником всіх прав та обов'язків ЗАТ КБ «ПриватБанк». В силу вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст. ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). В силу вимог ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. В силу вимог ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Відповідно до вимог ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язується сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням) то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового звернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Встановлено, що відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов'язань згідно умов кредитного договору та порушив умови договору щодо строків сплати кредиту у зв'язку з чим утворилася заборгованість на загальну суму 10597,01 гривень. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь банку - суми боргу по кредиту, нарахованих відсотків, неустойки за порушення виконання зобов'язання на загальну суму 10597,01 гривень. В силу вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 243, 60 грн, крім того стягнути з відповідача [PERSON] витрати в сумі 110, 00 гривень, понесені банком за розміщення оголошення в ЗМІ. На підставі наведеного, ст. ст. 526, 527, 530, 549, 610, 611, 612, 625, 629, 1048-1054, 1055, 1056-1 ЦК України,

Outcome: approved