Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі Банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 192/410 від 26 лютого 2008 року у сумі 82423,56 грн., що складається за станом на 31 грудня 2013 р. із: -прострочених відсотків за період з 01 квітня 2009 р. по 31 грудня 2011 р. в сумі 81733,51 грн. та -пені у сумі 690,05 грн. В обґрунтування позову позивач вказав, що 26 лютого 2008 року відповідач уклав з Банком договір про іпотечний кредит № 192/410 , відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 199.000 гривень під 15,3% річних строком на 240 місяців на придбання квартири в [ADDRESS]. Відповідно до розрахунку відповідач повинен був здійснювати щомісячне погашення кредиту у сумі 830 грн. та сплачувати проценти за користування кредитом не пізніше 30 числа місяця, наступного за звітним. В судовому засіданні представники позивача Хорохоркіна М.В. та Скуратов В.В., що діяла на підставі довіреностей, підтримали позов у повному обсязі та пояснили, що відповідачу [PERSON] був наданий іпотечний кредит за договором № 192/410 від 26 лютого 2008 року у сумі 199.000 грн. під 15,3% на 20 років, тобто 240 місяців на придбання житла, а саме на придбання трикімнатної квартири в [ADDRESS], (договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Єнакіївського міського нотаріального округу 26 лютого 2008 р.), вказана квартира відповідно до укладеного в цей же день 26 лютого 2008 р. договору передана в іпотеку позивачу. Відповідач повинен був щомісяця вносити до Банку по 830 грн. основного боргу та відсотки за користування кредитом. На протязі біля 6 місяців кредитний договір погашався, оскільки до Банку надходили щомісячні платежі, а після цього до теперішнього часу борг не погашається. Представники позивача підтвердили, що рішенням суду від 14 травня 2010 р. стягнута основна сума заборгованості за даним договором з [PERSON], виконавчий лист наданий до стягнення в ВДВС, хоча реальну ніякі суми за даним виконавчим листом не надходили та квартира, що знаходиться під іпотекою, не продана та навіть не арештована через відсутність на неї покупців. Представники пояснили, що нарахування відсотків та пені здійснено до 31 грудня 2011 р., оскільки відповідно до Порядку №420 подібні нарахування з 01 січня 2012 р. припинені. В судовому засіданні представники позивача Широбокова І.Б. підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] про час та місце судових засідань 14 лютого 2014 р., 21 лютого 2014 р., 03 березня 2014 р., 14 березня 2014 р. та 24 березня 2014 р. повідомлявся належним чином рекомендованими судоми повістками відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України за адресою, де він зареєстрований відповідно до повідомлення адресно-довідкового підрозділу ГУМВС УДМС України від 17 січня 2014 р., до суду не з'явився та причину неявки відповідач суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов позивача обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст.530 ЦК України , якщо у зобов'язані встановлений строк(термін) його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ч.1,2 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання, або не виконав його у строк, встановлений договором або законом; боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самі сумі)у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 26 лютого 2008 року відповідач уклав з позивачем договір про іпотечний кредит № 192/410, згідно якого отримав 199000 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 15,3 % річних, кредит надано на 240 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 25 лютого 2028 року на придбання трикімнатної квартири за договором купівлі-продажу від 26 лютого 2008 року, розташованої за адресою: 86430, [ADDRESS]. Умовами договору ( п.1.5.Договору) передбачено сплату процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом щомісячно до 30 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення Кредиту рівними частинами в сумі 830 грн. При виникненні простроченої заборгованості за Кредитом чи процентами більше ніж на 2 місяці, а також в інших випадках, передбачених цим договором, Банк має право вимагати дострокового повернення Кредити, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором (п.4.2.2. Договору). За порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми Кредиту та своєчасної сплаті процентів за користування Кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим Договором, Позичальник зобов'язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової відсоткової ставки НБУ, яка діє на день порушення, за кожний день прострочення (п.5.2.Договору). Рішенням Кіровського міського суду від 21 грудня 2009 р. (справа 2-445/2009) в позові про стягнення заборгованості за вказаним договором про іпотечний кредит було відмовлено за його безпідставністю, як укладеного внаслідок пасивного обману Банком відповідача по справі шляхом замовчування існування істотних обставин, що стосувалися природи правочину, прав та обов'язків [PERSON], порушення порядку видачі кредитних коштів, в зв'язку з чим недійсність правочину настає з моменту його вчинення відповідно до ст.236 ЦК України. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 30 березня 2010 р. (справа 22ц-1331/2010) рішення Кіровського міського суду від 21 грудня 2009 р. було скасоване, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції через те, що судом першої інстанції не були розглянуті вимоги щодо розірвання договору. Рішенням Кіровського міського суду Донецької області від 14 травня 2010 року, що було винесене заочно та набрало законної сили, з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за договором про іпотечний кредит № 192/410 від 26 лютого 2008 року в сумі 207757 грн., що становлять прострочена заборгованість та прострочені відсотки станом на 1 квітня 2009 року, питання щодо розірвання договору розглянуте не було, дане рішення суду відповідачем оскаржене не було. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до розрахунку наданого позивачем, сума заборгованості за договором про іпотечний кредит№192/410 від 26 лютого 2008 року станом на 31 грудня 2013 року становить 82423,56 гривень, що складається: - із прострочених відсотків за період з 01.04.2009 року по 31.12.2011 року в сумі 81733,51 грн. - та пені в сумі 690,05 грн. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Таким чином, відповідач який не виконав зобов'язання належним чином за договором про іпотечний кредит № 192/410 від 26 лютого 2008 року, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати відсотків та нарахована пеня, то з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 82423,56 гривень, що складається: - із прострочених відсотків за період з 01.04.2009 року по 31.12.2011 року в сумі 81733,51 грн. -та пені в сумі 690,05 грн. Рішення Кіровського міського суду Донецької області від 14 травня 2010 року, яким з відповідача було стягнуто достроково суму кредиту, яке не виконано відповідачем, сума кредиту не повернута, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору і не звільняє відповідача від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Вказаним рішенням суду питання щодо розірвання кредитного договору вирішене не було. Відповідно до вироку Харцизького міського суду Донецької області від 19 січня 2011 р. щодо колишньої керуючої філією Ощадбанку [PERSON] та її співучасника [PERSON], [PERSON] не проходить потерпілим по справі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 832,11 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved