Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 59483,29 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20.06.2013 року між банком та [PERSON] було укладено кредитну угоду відповідно до заяви № 001-05500-200613. У відповідності до договору, відповідач зобов'язалась щомісяця, в строки визначені правилами, здійснювати погашення суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або овердрафтом. Посилаючись на те, що відповідач станом на 17.02.2017 року не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, просить стягнути заборгованість в сумі 59483,29 грн., яка складається з: тіла кредиту: 0,00 грн., прострочене тіло кредиту: 31467,35 грн., заборгованість за відсотками: 28015,94 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, в позовній заяві позивач просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у відповідності до ч. 5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлявся. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст. 224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитну угоду відповідно до заяви № 001-05500-200613 (а.с. 5). На підставі договору банк відкрив відповідачу картковий рахунок № 26258908864457 національній валюті України, випустив та надав відповідачу платіжну картку, а також ПІН-код до картки. На підставі договору банк надав відповідачу кредитну лінію з лімітом 29200,00 грн. , а відповідач зобов'язаний був щомісяця, в строки визначені правилами, здійснювати погашення суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або овердрафтом . Позивач свої зобовязання виконав. Однак, відповідач порушила умови кредитного договору, зобовязання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 17.02.2017 року заборгованість за кредитним договором складає 59483,29 грн., з яких: тіло кредиту: 0,00 грн., прострочене тіло кредиту: 31467,35 грн., заборгованість за відсотками: 28015,94 грн. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому судовий збір у сумі 1600,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved