Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 27.01.2016 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27.01.2016 року між позивачем та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої банк надав відповідачеві кредит у розмірі 9548,40 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ Приватбанк Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконував та станом на 19.09.2016 року має заборгованість у розмірі 11 749,90 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 9067,50 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 690,01 грн.; заборгованість за пенею та комісією 688,10 грн.; штраф відповідно до п.п.2.2 генеральної угоди 1304,29 грн.. Просить стягнути з відповідача 11 749,90 грн. заборгованості по кредитному договору та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви (а.с.4) просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно. У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Встановлено, що 27.01.2016 року між позивачем та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, на підставі якої банк надав відповідачу кредит у розмірі 9548,40 грн. на строк до 31.01.2018 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ Приватбанк Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Відповідач порушив зобов'язання та не сплачує кредит та відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого станом на 19.09.2016 року утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 11 749,90 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 9067,50 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 690,01 грн.; заборгованість за комісією 688,10 грн.; штраф відповідно до п.п.2.2 генеральної угоди 1304,29 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.5). Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № б/н від 27.01.2016 року у сумі 11 749,90 грн. є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому судовий збір у сумі 1378,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved