Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказує, що 02.07.2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 12000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, що передбачені договором. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з Заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів банку. Згідно статтей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених умов договору [PERSON] зобовязання за договором належним чином не виконував. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 29.03.2014 року [PERSON] [PERSON] помер. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги, до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Вказує, що на виконання вимог вищевказаної норми закону ним (позивачем) 06.06.2014 року була направлена претензія кредитора до Першої Черкаської державної нотаріальної контори. 19.06.2014 року вказана претензія була перенаправлена до Другої Черкаської державної нотаріальної контори за місцем заведення садкової справи. 18.04.2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» було отримано відповідь Другої Черкаської державної нотаріальної контори про те, що спадкоємцем після смерті [PERSON], який із заявою про прийняття спадщини звернувся до нотаріальної контори є [PERSON]. 25.07.2017 року спадкоємцю [PERSON] був направлений лист-претензія, якою [PERSON] предявив свої вимоги, однак вказаний лист-претензія була залишена без реагування. Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Вказує, що на день смерті [PERSON] [PERSON] його заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк» за Кредитним договором б/н від 02.07.2011 року складає 11677 грн. 85 коп., з яких: 11540 грн. 34 коп. заборгованість за кредитом, 137 грн. 51 коп. заборгованість за відсотками. А тому, просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за Кредитним договором б/н від 02.07.2011 року в сумі 11677 грн. 85 коп. та судовий збір по справі. Ухвалою суду від 05.04.2018 року позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. В судове засідання представник позивача, не зявився не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Разом з позовною заявою позивачем подано письмове клопотання про розгляд справи у відсутність представника, в якому він одночасно вказує, що не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку - шляхом направлення судових повісток за місцем проживання та розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України». Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача [PERSON], повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не зявився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, та зі згоди позивача щодо такого порядку розгляду справи, викладеної в клопотанні, поданому до суду разом із позовом. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦПК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦПК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦПК України). Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦПК України, відповідно до якої зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В судовому засіданні встановлено, що 02.07.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 12000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, що передбачені договором. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з Заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року. Наведене відповідає положенням ч. 1 ст. 634 ЦПК України, якою передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг [PERSON] зобовязався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6 Умов та Правил банківських послуг [PERSON] зобовязався у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту, оплати винагороди. Відповідно до п. 2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг - за користування Кредитом протягом пільгового періоду Клієнт сплачує Банку відсотки по пільговій процентній ставці (0,01% річних) в рамках установленого пільгового періоду по кожній платіжній операції. Відповідно до п. 2.1.1.12.4 Умов та Правил надання банківських послуг строки та порядок погашення по кредиту (кредитний ліміт) по кредитним карткам з установленим мінімальним обовязковим платежем, а також [PERSON], виникаючого по таким карткам, наведені в Памятці Клієнта/Довідці про умови кредитування, яка являється невідємною частиною Договору, а також установлюються даним пунктом. Платіж включає в себе плату за користування кредитом, передбачену Тарифами, і частину заборгованості по кредиту. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг за користування кредитом та [PERSON] нараховує проценти в розмірі, установленому Тарифами Банку, із розрахунку 360 календарних днів в році, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] [PERSON] отримав кредитну карту «Універсальна» (а.с. 4) та кредитні кошти, однак свої зобовязання за Кредитним договором б/н від 02.07.2011 року не виконав, оскільки не здійснював платежів, передбачених договором та достатніх для погашення його договірних зобовязань з оплати кредиту, відсотків за його користування. Також в судовому засіданні встановлено що [PERSON] [PERSON] помер 29.03.2014 року, що стверджується свідоцтвом про смерть, серія I-СР № 230524 від 01.04.2014 року (а.с. 35). З цього часу ПАТ КБ «Приватбанк» припинив нараховувати [PERSON] відсотки, пеню, штрафні санкції та в порядку ст. 1281 ЦК України звернувся до нотаріальної контори з претензією кредитора. Як вбачається з розрахунку заборгованості [PERSON] [PERSON] заборгованість останнього за Кредитним договором від 02.07.2011 року становить 11677 грн. 85 коп., з яких: 11540 грн. 34 коп. заборгованість за кредитом, 137 грн. 51 коп. заборгованість за відсотками. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм, у разі смерті фізичної особи, боржника за зобовязанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобовязанні. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що в разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобовязанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Таким чином, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5, з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобовязання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Як вбачається з відповіді нотаріуса Другої Черкаської державної нотаріальної контори від 05.04.2017 року № 570/02-14 спадщину після смерті [PERSON] [PERSON] прийняв [PERSON], якому 05.04.2017 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадщина складається із Ѕ частини квартири № 90, що знаходиться по вул. Благовісній, 455 в м. Черкаси (а.с. 42). А тому останній, в силу ст. 1282 ЦК України, зобовязаний задовольнити вимоги кредитора в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вартість майна одержаного [PERSON] в спадщину, на думку суду, дозволяє задовольнити вимоги кредитора ПАТ КБ «Приватбанк» за Кредитним договором б/н від 02.07.2011 року на суму 11677 грн. 85 коп. А тому, враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку про задоволення позову ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором б/н від 02.07.2011 року в сумі 11677 грн. 85 коп. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1762 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved