Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», яке є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта» (Далі - ПАТ «Дельта Банк»), звернулося до суду з зазначеною позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором № 003-15184-061107 на загальну суму 3803,32 грн., а також судовий збір в розмірі 243,60 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між позивачем і відповідачкою 06.11.2007р. було укладено кредитний договір відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» надав кредит шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 30000,00 грн., з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а [PERSON] отримала кредит у вигляді платіжної картки з лімітом кредитної лінії у сумі 1000,00 грн. Відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 13.02.2014р. в неї перед відповідачем виникла заборгованість, яка складає загальну суму 3803,32 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки, оскільки остання ухиляється від добровільного погашення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка у судове засідання також не з'явилася, про дату час та місце розгляду справи двічі повідомлялася належним чином, про свідчать поштові повідомлення про вручення їй судових повісток про виклик до суду, однак до суду не з'являлася, клопотання про розгляд справи у її відсутність не подавала, про причини неявки також не повідомляла. Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена у його письмовій заяві, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, судом, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню із наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов'язального права, пов'язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов'язків по поверненню кредитних коштів кредитору, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Між ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 15, 16) та [PERSON] (а.с. 11-13) 06 листопада 2007 року на підставі анкети позичальника (а.с. 10-11) був укладений кредитний договір №003-15184-061107, на підставі якого позивач передав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку відповідачці (а.с. 6-7), відповідно до якого Кредитор зобов'язався передати обумовлену договором суму на платіжну картку та надав її Позичальнику, а Позичальник отримав обумовлену договором суму грошей на платіжну картку та зобов'язався повернути одержану суму кредиту та своєчасно сплачувати відсотки за користування ним, а також інші платежі, обумовлені кредитним договором. З умовами надання платіжної картки та тарифами на обслуговування платіжних карток «Visa Classic» відповідачка була ознайомлена (а.с. 8). В порушення умов договору, відповідачка взяті на себе зобов'язання не виконувала, внаслідок чого в неї виникла заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк», яка, згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 13.02.2014р. склала загальну суму 3803,32 грн. (а.с. 14). Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і встановлений строк відповідно до умов договору та вимогою закону. В силу ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк чи інший фінансовий заклад зобов'язані видати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит, та сплатити проценти. Однак, всупереч умовам договору та вимог чинного законодавства відповідачка належним чином свої зобов'язання по поверненню кредиту не виконала та не здійснювала повернення кредиту у встановлені договором строки у повному обсязі. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, який перевірений судом, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором кредиту станом на 13.02.2014р. становить загальну суму 3803,32 грн., у тому числі заборгованість по кредиту 854,75 грн., заборгованість по відсоткам 1141,31 грн., комісія банку 1807,26 грн. (а. с. 14). Доказів, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦК України, щодо неправильності розрахунку заборгованості відповідачем не надано, відтак, розрахунок приймається судом як доказ у вирішенні спору. Заперечень проти суми позову відповідачка не подала, заявою визнала позовні вимоги. Судом не встановлено, що боржник не виконав зобов'язання в повному обсязі по поверненню кредиту внаслідок випадку непереборної сили, тому відповідачка має сплатити штрафні санкції по кредиту. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ПАТ «Дельта Банк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом на загальну суму 3803,32 грн., як зазначено ціною позову та в результативній частині позовної заяви. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки викладені позивачем в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки позов задоволено та понесені витрати підтверджені платіжними дорученнями (а.с. 1, 2). На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved