Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14 липня 2008 року між публічним акціонерним товаристом «Дельта Банк» (правонаступник товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта») і [PERSON] було укладено кредитний договір № 003-03325-140708, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит на придбання майна в сумі 6244 грн. зі сплатою процентів 12 % в рік, а також за ведення кредитної справи плату в розмірі 2,45 % в місяць. Станом на 28 лютого 2014 року відповідач не виконав належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість в сумі 3391 грн.87 коп.: 1544 грн. 24 коп. - заборгованість за кредитом; 42 грн. 53 коп. - заборгованість за відсотками та 1805 грн. 10 коп. - заборгованість за комісією. У зв'язку з чим позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором на загальну суму 3391 грн. 87 коп. та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, зазначивши в позовній заяві про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 5 ст. 74 цивільного процесуального кодексу України повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. В порядку ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 14 липня 2008 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (Банк) і [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір № 003-03325-140708 (а.с.6-7). Відповідно до п. 1.1, п. 2.3 договору Банк надав Позичальнику грошові кошти на придбання майна в сумі 6244 грн. строком до 13 липня 2010 року зі сплатою 12 % річних за користування кредитом. Також п. 2.5 Договору передбачено плату за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 2,45 % в місяць. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Уклавши з публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON] порушив договірні зобов`язання, що призвело до виникненя заборгованості, яка станом на 28 лютого 2014 року становить 3391 грн. 87 коп., з яких: 1544 грн. 24 коп. - заборгованість за кредитом; 42 грн. 53 коп. - заборгованість за відсотками та 1805 грн. 10 коп. - заборгованість за комісією (а.с.4-5). Доказів повернення кредиту на день ухвалення рішення сторонами суду не надано. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до розрахунку, наданому позивачем (а.с.4-5), відповідач порушив передбачений договором порядок погашення заборгованості, тому вимоги позивача є законним, обгрунтовними та підлягають задоволенню. Доказів повернення кредиту на час розгляду справи в суді сторонами не надано. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати понесені позивачем, а саме судовий збір, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved