Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Актабанк» до [PERSON] про розірвання кредитного договору №108221 від 09 вересня 2011 року, стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 3 426,09 та судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 09 вересня 2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №108221 про відкриття та обслуговування кредитного ліміту (овердрафту) по картковому рахунку. Відповідно до умов даного договору позивач зобов'язався відкрити відповідачу картковий рахунок [NUMBER], на умовах тарифного пакету «Кредитка VARUS плюс» та видати відповідачу платіжну картку типу Visa Classic з встановленим кредитним лімітом. Позивач надав відповідачу кредитний ліміт (овердрафт) шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії в національній валюті України до карткового рахунку в сумі 2 000,00 гривень. Кредитний ліміт надавався відповідачу на строк до одного року, з кінцевим терміном погашення всієї заборгованості за кредитним лімітом (овердрафтом) до 08 вересня 2012 року. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] та видав відповідачу платіжну картку типу Visa Classic з кредитним лімітом. Відповідач використав кредитні кошти з карткового рахунку за допомогою платіжної карти у повному обсязі, шляхом зняття готівкових коштів в банкоматах банку та безготівкового розрахунку за придбані товари. Станом на 25 листопада 2013 року прострочена заборгованість відповідача перед позивачем за договором №108221 про відкриття та обслуговування кредитного ліміту (овердрафту) по картковому рахунку від 09 вересня 2011 року становить 3 426,09 гривень. Виходячи з вищевикладеного, позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору №108221 від 09 вересня 2011 року, стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 3 426,09 грн. та судових витрат. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно письмової заяви позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розгляд справи провести без його участі, на підставі документів, наявних в матеріалах справи. Проти розгляду справи в заочному порядку також не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Крім того, враховуючи викладене у позовній заяві прохання представника позивача про розгляд заяви без його участі, суд вважає за можливе на підставі ст. 169 ч. 4 ЦПК України здійснити розгляд даної цивільної справи без участі сторін, обмежившись дослідженням письмових доказів, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України. Дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступні обставини та визначив відповідні до них правовідносини. Дійсно, 09 вересня 2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №108221 про відкриття та обслуговування кредитного ліміту (овердрафту) по картковому рахунку (а.с.7-9). Відповідно до умов даного договору позивач зобов'язався відкрити відповідачу картковий рахунок [NUMBER], на умовах тарифного пакету «Кредитка VARUS плюс» та видати відповідачу платіжну картку типу Visa Classic з встановленим кредитним лімітом. Позивач надав відповідачу кредитний ліміт (овердрафт) шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії в національній валюті України до карткового рахунку в сумі 2 000,00 грн. Кредитний ліміт надавався відповідачу на строк до одного року, з кінцевим терміном погашення всієї заборгованості за кредитним лімітом (овердрафтом) до 08 вересня 2012 року. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] та видав відповідачу платіжну картку типу Visa Classic з кредитним лімітом. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконував, у зв'язку з чим станом на 25 листопада 2013 року прострочена заборгованість відповідача перед позивачем за договором №108221 про відкриття та обслуговування кредитного ліміту (овердрафту) по картковому рахунку від 09 вересня 2011 року становить 3 426,09 гривень (а.с. 6), а саме: - по тілу кредиту - 1 956,55 гривень; - по відсоткам - 1 456,65 гривень; - пеня за прострочення строків погашення кредиту та сплати відсотків за використання кредитним лімітом (овердрафтом) - 3,89 гривень, нарахована за період з 26 листопада 2012 року по 25 листопада 2013 року; - по комісії за розрахунково-касове обслуговування - 9,00 гривень. Правовідносини, що виникли між сторонами законодавчо урегульовані наступним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до змісту ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 632 ЦК України, договір укладений сторонами, має умови, які повинні виконуватися. відповідач за первісним позовом, зі свого боку погодився з такими умовами договору, підписавши кредитний договір особисто. У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, зміна умов зобов'язання, тощо. Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частинами 1, 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а також те, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до положення ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, відповідач не виконує свої зобов'язання за договором належним чином, тому, станом на 25 листопада 2013 року загальна заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Актабанк» становить 3 426,09 гривень. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Визначаючись в питанні розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 458,80 гривень, що підтверджується квитанціями. На підставі викладеного та

Outcome: approved