Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання та використання кредитних карт, вказуючи, що 11 жовтня 2012 року між ними та [PERSON] укладено договір про надання та використання кредитних карток, за умовами якого позивач надавав відповідачу кредитну карту з кредитним лімітом 3 000 грн. з розрахунку 28 % річних. Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язувався щомісяця виконувати свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Всупереч умовам договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого утворилась прострочена заборгованість, де сума несплаченої частки кредиту складає - 2 995,65 грн., заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами - 1060,62 грн., сума інфляції заборгованості за користування кредитними коштами - 5,94 грн., три відсотки річних за несвоєчасну сплату кредиту - 16,05 грн., сума інфляції заборгованості за несвоєчасну сплату відсотків - 4,87 грн., три відсотки річних за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків - 11,85 грн. Загальна сума заборгованості складає 4 094,98 грн., яку просять стягнути з відповідача в примусовому порядку. Крім того просять розірвати укладений між ними договір від 11.10.2012 року та стягнути з відповідача 229,40 грн. сплаченого судового збору. Позивач публічне акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» свого представника до суду не направили, надіслали листа з проханням справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що дійсно між ним та ПАТ «Банк Кредит Дніпро» 11.10.2012 року був укладений договір про надання та використання кредитних карток, за умовами якого позивач надавав йому кредитну карту з кредитним лімітом 3 000 грн. з розрахунку 28 % річних. Проте умови договору він виконував не належним чином, у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем. З сумою боргу в розмірі 4094,98 грн. згоден., проти розірвання договору та стягнення з нього судового збору не заперечує. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 11 жовтня 2012 року між публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено договір про надання та використання кредитних карт, що складається з Анкети-заяви, Правил надання та використання кредитних карток банку ПАТ «Банк Кредит Дніпро» /а.с.16-23/. Відповідно до Анкети-заяви [PERSON] було надану кредитну картку Visa Elektron з кредитним лімітом 3 000 грн. з розрахунку 28 % річних /а.с.16-18/. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем заборгованість за договором про надання та використання кредитних карт від 11.10.2012 року складає 4 094,98 грн., з яких сума несплаченої частки кредиту складає - 2 995,65 грн., заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами - 1060,62 грн., сума інфляції заборгованості за користування кредитними коштами - 5,94 грн., три відсотки річних за несвоєчасну сплату кредиту - 16,05 грн., сума інфляції заборгованості за несвоєчасну сплату відсотків - 4,87 грн., три відсотки річних за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків - 11,85 грн./а.с.7-11/. Згідно п. 10.4 Правил надання та використання кредитних карток Банку «Кредит-Дніпро» із пільговим періодом кредитування договір може бути розірваний за ініціативою Банку в наступних випадках: при невиконанні чи неналежному виконанні Клієнтом будь-яких його обов'язків, що випливають з Договору, незалежно від причин невиконання чи неналежного виконання зобов'язань. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Відповідно до ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що 11 жовтня 2012 року між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено договір про надання та використання кредитних карток, за умовами якого позивач надавав відповідачу кредитну карту з кредитним лімітом 3 000 грн. з розрахунку 28 % річних, однак відповідач взяте на себе зобов'язання не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 4094,98 грн., що і дає підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати позивача в сумі 229,40 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. 526, 610-612, 651, 1049, 1050,1054 ЦК України та

Outcome: approved