Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи це тим, що 17 квітня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір без номера, згідно якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає договір між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором виконало в повному обсязі. В звязку з тим, що [PERSON] умови договору належним чином не виконував, згідно уточненої позовної заяви станом на 17 квітня 2016 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 18341 грн. 11 коп., з яких: 16991 грн. 51 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 849 грн. 58 коп. штраф (процентна складова). ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача суму заборгованості та відшкодувати судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, у письмовому клопотанні, поданому до суду, просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, вказав, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання за повторним викликом не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 74 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сімї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності\~відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. У зв'язку з неможливістю вручення відповідачу судової повістки поштою судом було доручено Радошівській сільській раді Ізяславського району Хмельницької області повідомити його про час і місце слухання справи за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. З актів про вручення повістки від 19 лютого 2016 року та 10 березня 2016 року, які містяться у матеріалах справи, вбачається, що [PERSON] за адресою його реєстрації у с. Путринці п[PERSON] о вул. Горинській, 10, вручити повістку не виявилось можливим, оскільки відповідач там не проживає. Таким чином, суд вважає, що використано достатньо засобів повідомлення відповідача про судовий розгляд вказаної справи з метою забезпечення його конституційного права на участь в судовому засіданні та доступу до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. У зв'язку з відсутністю [PERSON] за адресою місця реєстрації вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому у відповідності до положень ст.ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. У відповідності до положень ст.ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 17 квітня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений у письмовій формі договір без номера, згідно якого банк надав [PERSON] кредит шляхом видачі кредитної картки, що підтверджується заявою [PERSON], копія якої додана до матеріалів справи. Згідно вказаної заяви відповідачу було надано кредитний ліміт у сумі 1000 гривень зі сплатою 36 % на рік за користування кредитом на залишок заборгованості. Сума кредиту [PERSON] була надана, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості за договором станом на 30 вересня 2015 року, який доданий до матеріалів справи. Згідно п. 3.13 Умов та правил надання банківських послуг, копія яких додана до матеріалів справи, у випадку, якщо по закінченні строку вкладу, клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку вкладу, вклад автоматично вважається продовженим ще на один строк. Строк вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта в банк. Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Позивач в уточненій позовній заяві посилається на те, що відповідач не виконує свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 16991 грн. 53 коп., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості за договором, доданим до матеріалів справи. Відповідач не надав суду доказів вчасної сплати відсотків та погашення зазначеної заборгованості на день розгляду справи. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає сплати відсотків за користування кредитом. Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 551 Цивільного Кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, копія яких додана до матеріалів справи, при порушенні строків платежів за будь-ким з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів, відповідач зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Як зазначає позивач, [PERSON] допустив наявність заборгованості за кредитним договором, а тому йому нарахований штраф в сумі 500 грн. + 849 грн. 58 коп. = 1349 грн. 58 коп. Суд вважає, що позивач правомірно вимагає стягнення з відповідача суми штрафу за порушення умов користування кредитом. Суд знаходить, що згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачені при подачі позовної заяви судові витрати: судовий збір.

Outcome: approved