Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк\~«Приватбанк»\~(далі - позивач) звернулося до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 11679 грн. 74 коп., з яких: 123 грн. 37 коп. - заборгованість за кредитом; 2947 грн. 80 коп.\~- заборгованість по процентам за користування кредитом; 7814 грн. 30 коп. заборгованість за пенею; 250 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 544 грн. 27 коп. штраф (процентна складова), у звязку із неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами 11.05.2008 року кредитного договору № б/н, а також про стягнення судових витрат у справі. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 11.05.2008 року між сторонами було укладено договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 700 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Посилаючись на порушення відповідачем умов кредитного договору, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредиту, процентам за користування ним, пенею та штрафи, що станом на 11.02.2018 року складає 11679 грн. 74 коп. Згідно інформації від Казанківського РС УДМС України в Миколаївській області, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], змінила прізвище на «Стасів». У судове засідання представник позивача не з'явився, з поданого до суду одночасно з позовною заявою клопотання вбачається, що позивач позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу без участі його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду цивільної справи був повідомлений завчасно та належним чином шляхом. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не зявилися до зали судового засідання. Відповідно до п.п.1, 2, 3, 4 ч.1\~ст.280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що 11.05.2008 року відповідач звернулась до ПАТ «Приватбанк» із анкетою-заявою про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» та погодилася, що вказана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає договір про надання банківських послуг. Згідно заяви відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» зі сплатою 30% річних на суму заборгованості за кредитом та зобов'язалась своєчасно погашати кредит та відсотки за користування ним. Відповідно до ст.ст.1049,\~1050 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України\~визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.ст.527,\~530 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню, у цей строк (термін). Відповідно до\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 1\~ст.1049 ЦК України\~визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. З матеріалів справи вбачається, що отримавши кредит в розмірі 700 грн. 00 коп., відповідач лише частково погашав кредит та проценти по ньому, а з 17.05.2015 року взагалі припинив проводити будь-які погашення за кредитом, в результаті чого станом на 11.02.2018 року у неї утворилась заборгованість на загальну суму 11679 грн. 74 коп., з яких: 123 грн. 37 коп. - заборгованість за кредитом; 2947 грн. 80 коп.\~- заборгованість по процентам за користування кредитом; 7814 грн. 30 коп. заборгованість за пенею; 250 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 544 грн. 27 коп. штраф (процентна складова). Відповідно до довідки про умови кредитування за користування кредитом банк нараховує проценти в розмірі 3 % на місяць з розрахунку 360 календарних днів на рік. Згідно з доданим позивачем розрахунком заборгованості відповідача станом на 11.02.2018 року, заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 2947 грн. 80 коп. складається з процентної ставки, яка на момент укладання договору між позивачем та відповідачем складала 36% на рік (3% на місяць), проте збільшувалася в односторонньому порядку позивачем, зокрема: з 01.04.2015 року\~до 43,20% на рік (3,6% на місяць). Однак, відповідно до положень\~ст.1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Отже, незважаючи на те, що Банк в односторонньому порядку збільшував розмір процентів за користування кредитом, таке збільшення, з огляду на вказані приписи ч.3\~ст.1056-1 ЦК України\~та зазначені обставини справи, є нікчемним. За таких обставин підстав для застосування підвищеної процентної ставки немає. Отже, за період з 01.04.2015 року по 11.02.2018 року підлягає застосуванню відсоткова ставка у 36% річних. Таким чином, суд не може прийняти як належний доказ надані Банком розрахунки заборгованості процентів за користування кредитом, процентної складової штрафів та загальної заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача. Так, розмір заборгованості по процентам відповідача перед Банком станом на 11.02.2018 року становить 183 грн. 41 коп. (123 грн. 37 коп. (заборгованість за тілом кредиту) х 36% : 360 днів х 1047 днів (кількість днів, за яку нараховується заборгованість, а саме з 01.04.2015 року по 11.02.2018 року) + 54 грн. 24 коп. (раніше нараховані проценти за користування кредитом з 05.06.2008 року по 31.03.2015 року). Визначаючи розмір заборгованості та її складові слід зазначити про відсутність підстав для стягнення нарахованих позивачем штрафів, оскільки має місце подвійна відповідальність за одне й те ж саме порушення. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3\~ст.549 ЦК України). За положеннями\~ст.61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний випадок прострочення платежу. У той самий час, п.2.1.1.7.6. Умов надання банківських послуг передбачено, що при порушенні строків платежів за будь яким із грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми заборгованості. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення (строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором) свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст.61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вищенаведене підтверджується правовою позицією Верховного Суду України яка висловлена в постанові № 6-2003цс15 від 21.10.2015 року. Таким чином, взадоволенні вимог про стягнення штрафу в розмірі 250,00 грн. (фіксована частина) та 544,27 грн. (процентна складова) слід відмовити. Щодо стягнення заборгованості за пенею, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно з правовим висновком Верховного Суду України від 03.09.2014 року у справі № 6-100цс14 позовна давність по вимогам про стягнення неустойки підлягає застосуванню судом незалежно від наявності заяви сторони про її застосування та незалежно від обумовлення сторонами в договорі іншого, більш тривалого строку. Судом розяснено, що за загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання, не може перевищувати один рік (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України). При цьому виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Враховуючи наведену правову позицію Верховного Суду України, суд вважає, що нарахована позивачем пеня підлягає стягненню лише в межах одного року, тобто з 11.02.2017 року по 11.02.2018 рік включно, що складає 1200,00 грн. З огляду на все наведене вище, суд приходе до висновку про те, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 1506 грн. 78 коп., з яких: 123 грн. 37 коп. - заборгованість за кредитом; 183 грн. 41 коп.\~заборгованість по процентам за користування кредитом; 1200,00 грн. - заборгованість за пенею. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача згідно розміру задоволених вимог також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати. Згідно з платіжним дорученням № PROM3BF63C від 03.03.2018 року позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Частина задоволених позовних вимог складає 12,90% від заявлених вимог позивача, у звязку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 227 грн. 30 коп.

Outcome: partial