Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги наступним. Відповідно до укладеного договору № CNZVAU00151253 від 29.12.2006р., [PERSON] отримала кредит у розмірі 8387,00 доларів США на термін до 27.12.2013р. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, видавши відповідачу кредит у розмірі 8387,00 доларів США. Однак відповідач не надавши своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, порушив умови кредитного договору. У зв'язку з зазначеним порушенням зобов'язань, у відповідача станом на 18.03.2013р. виникла заборгованість - 3761,74 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.03.2013 року становить 30056,30 грн., яка складається з: 1768,63 доларів США - заборгованість за кредитом, 728,24 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 399,16 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 865,71 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Просили стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість у розмірі 3761,74 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.03.2013 року складає 30056,30 грн., за кредитним договором № CNZVAU00151253 від 29.12.2006р та судові витрати - судовий збір за подання позовної заяви. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити. Підтримала те, що викладено в позовній заяві. Відповідачка та представник відповідача в судовому засіданні позов не визнали, в задоволенні позову просили відмовити у зв'язку з відсутністю заборгованості, одночасно представник відповідача подав до суду заяву про застосування строків позовної давності(а.с.90). Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено в судовому засіданні, ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] № CNZVAU00151253 від 29.12.2006р. (а.с.12-15). Відповідно до договору № CNZVAU00151253 від 29.12.2006р., [PERSON] отримала кредит у розмірі 8387,00 доларів США на термін до 27.12.2014р. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Однак, у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором у неї станом на 18.03.2013р. наявна заборгованість - 3761,74 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.03.2013 року складає 30056,30 грн., та яка складається з: 1768,63 доларів США - заборгованість за кредитом, 728,24 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 399,16 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 865,71 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, що підтверджується наданим до суду розрахунком заборгованості (а.с.5-11). Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє права в примусовому порядку. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Відповідно до умов кредитного договору, банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти готівкою через касу на строк з 29.12.2006р. по 27.12.2013р. включно у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 8 387,00 доларів США. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.5-10) останнє погашення заборгованості по кредитному договору відбулось 27.04.2010 року за рахунок коштів від реалізації предмета застави, чим були порушенні права позивача і перебіг позовної давності настав саме з цього часу. До суду позивач звернувся 14.06.2013 року, тобто після закінчення строку позовної давності. Ст. 267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у задоволенні позову. У матеріалах справи міститься заява, надана представником відповідача, в якій він просить застосувати строк позовної давності щодо пені та основної заборгованості (а.с.90). Представники позивача в судовому засіданні клопотання про поновлення строку позовної давності не заявляли, поважних причин пропуску строку позовної давності не навели. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягає задоволенню, оскільки дані вимоги заявлені з пропуском строку позовної давності, і позивачем не подана відповідна заява про поновлення строку позовної давності.

Outcome: dismissed