Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний експортно - імпортний банк України» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 27.08.2013 року між ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» та відповідачем було укладено договір про відкриття Кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту № 0112043252БН/2013-08. Відповідно до кредитного договору банком було відкрито позивачу кредитну лінію з лімітом в сумі не більше 6000,00 грн., строком до 31.07.2015 року включно, для проведення операцій з використанням платіжних карток за поточним рахунком [PERSON] № [NUMBER] у філії ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» у м.Львові. Відповідно до умов договору банк зобов'язався надати відповідачу кредит шляхом дебетування карткового рахунку на суму, що відповідає розміру відповідних платежів, або на суму, що відповідає різниці між розміром відповідних платежів та залишком коштів на Картковому рахунку, але не більше ніж на суму ліміту, діючого на момент надання кредиту. В свою чергу [PERSON] зобов'язався щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 36% річних. Однак [PERSON] свої зобов'язання по договору не виконав, відтак станом на 19.09.2014 року у нього утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі - 9 487,82 грн. Тому просить стягнути з нього вказану суму , а також понесені банком судові витрати в розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просить розглянути справу у його відсутності. Водночас зазначив, що проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.08.2013 року між ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» та відповідачем було укладено договір про відкриття Кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту № 0112043252БН/2013-08. Зокрема банком (кредитором) було відкрито відповідачу (позичальнику) кредитну лінію з лімітом в сумі не більше 6000,00 грн. для проведення операцій з використанням Картки, строком до 31.07.2015 року включно, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 36% річних (а.с.5-6) Також встановлено, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав, відкривши відповідачеві картковий рахунок та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 6 000 гривень, якими відповідач скористався, що підтверджується представленою довідкою про рух коштів по картковому рахунку за період з 27.08.2013 р. по 19.09.2014 року (а.с.8). Однак як вбачається із наявного у матеріалах справи розрахунку за кредитним договором № 0112043252БН/2013-08 (а.с.9-11,12) станом на 19.09.2014 року за [PERSON] рахується заборгованість на загальну суму 9 487,82 грн., яка охоплює борг з повернення кредиту - 5 998,46 грн., заборгованість за відсотками - 2 271,29 грн., пені за прострочення повернення кредиту - 1 031,73 грн., пені за прострочення сплати процентів - 186,34 грн. Так, відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Виходячи з вимог ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на наведене, суд приходить до переконання, що відповідачем було не дотримано умов укладеного договору, тобто зобов'язання не були виконані належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства, тому позов підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, такі складаються з судового збору в розмірі 243,60 грн., тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягає до задоволення.

Outcome: approved