Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем 06 березня 2008 року укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 1500,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,2% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за договором, внаслідок чого станом на 31.05.2017 року заборгованість за договором складається з заборгованості за кредитним договором, відсотками за користування кредитом, пенею та комісією, яка з відрахуванням суми у розмірі 3402,75 доларів США, яка була стягнута рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 12.01.2012 року, складає 2 984, доларів США та штрафу ( фіксована частина) - 18,98 доларів США, штрафу ( процентна складова) - 149,23 доларів США. Оскільки відповідач [PERSON] свої зобов'язання перед банком не виконує, позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом та просив стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованість в сумі 3152,75 доларів США. В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, належно сповіщений про дату, місце та час розгляду справи. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами склалися цивільні правовідносини, урегульовані ст.ст. 525, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України, у відповідності до вимог яких за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за кредитним договором. Судом встановлено, що 06 березня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 1500,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,2% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.11-17). Розділом 8.6 кредитного договору б/н встановлено, що при порушенні позичальником будь-яких грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500,00 грн., а також 5% від суми позову. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за договором, внаслідок чого станом на 31.05.2017 року заборгованість за договором становить 6387,30 доларів США, з відрахуванням з цієї суми 3402,75 доларів США, яка була стягнута рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 12.01.2012 року. Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 12 січня 2012 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором б/н від 06 березня 2008 року в розмірі 3402,75 доларів США, з яких: заборгованість по основному боргу 1497,85 доларів США, заборгованість по відсотках за користування кредитом 1483,13 доларів США, заборгованості з комісії за користування кредитом в сумі 200,00 доларів США, штраф (фіксована частина) в сумі 62,74 доларів США, штраф (процентна складова) 159,05 доларів США. (а.с.6). Таким чином загальна заборгованість за кредитним договором становить 2984,55 доларів США та штрафу ( фіксована частина) - 18,98 доларів США, штрафу ( процентна складова) - 149,23 доларів США (а.с. 7-10). Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.ст. 526, 610, 611 ЦК України). Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст.ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526,599 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд, дослідивши письмові докази, визнає неналежне виконання [PERSON] грошових зобов'язань доведеним та таким, що порушує кредитний договір й правила ЦК України. За цих обставин та відповідно до умов кредитного договору, ЦК України, Банк має право вимагати сплати тіла кредиту, процентів, комісії та пені. Разом з тим, суд вважає помилковою позицію позивача щодо стягнення з відповідача пені в іноземній валюті, оскільки пеня є видом цивільно-правової відповідальності, яка визначається цивільним законодавством України і не може бути виражена в іноземній валюті. Відповідно до ч 2 ст. 546 ЦК України пеня є видом забезпечення виконання зобов'язання, виходячи зі ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» № 15-93 від 19 лютого 1993 року, відповідно до вимог ст. 192 ЦК України розрахунок пені має здійснюватись у грошовій одиниці України гривні. Отже, пеня може обчислюватись і стягуватись лише в національній валюті України гривні. У зв'язку із цим пеня, нарахована Банком станом на 31.05.2017 року, підлягає стягненню у гривні в розмірі - 31193,65 ( 1183, 82 доларів США х 26, 35 грн. за 1 долар США). Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором в частині сплати процентів у іноземній валюті не є використанням іноземної валюти як засобу платежу, відповідно, дія ст.ст. 192, 533 ЦК України на дані правовідносини банку та позичальника не розповсюджується. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5 у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. Враховуючи наведене суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає борг за Договором та, відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесені останнім і підтвердженні документально судові витрати в розмірі 1600,00 грн. (а.с. 24).

Outcome: approved