Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Публічне Акціонерне товариство Дельта Банк звернулось в суд з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування вимог посилаюється на те, що відповідно до укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та гр. [PERSON] кредитного договору №1901/0608/71-120 від 20.06.2008 року останьому були надані грошові кошти в розмірі 100000 доларів США із сплатою 11,9% річних на строк до 20.06.2038року. [PERSON] зобов'язувався погашати кредит та сплачувати відсотки. З метою забезпечення виконання зобов'язання 27.08.2010 року між Публічним Акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] укладено договір поруки №1901/0608/71-120 Р-1, згідно якого остання поручилася за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором №1901/0608/71-120 від 20.06.2008 року. Проте, умови кредитного договору №1901/0608/71-120 від 20.06.2008 року порушені, зобовязання по договору не виконані, в результаті чого станом на 28.07.2015року заборгованість за договором кредиту становить 3079728,94грн., з яких: 2543520,98 грн. заборгованість за кредитом; 412494,22 грн. заборгованість за відсотками, 116413,16грн. пеня, 545,11грн. сума за 3% ставкою від простроченого тіла кредиту, 6755,47грн. сума 3% ставкою від прострочених відсотків. А тому позивач просить стягнути вказану суму заборгованості із [PERSON] В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, з мотивів викладених у позовній заяві та письмових поясненнях. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, при розгляді справи просить суд взяти до уваги заперечення, що подавалися її представником [PERSON] та відмовити в задоволенні позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Судом встановлено наступні обставини справи. 20.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та гр. [PERSON] був укладений кредитний договір №1901/0608/71-120, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 100000 доларів США із сплатою 11,9% річних на строк до 20.06.2038 року. 27.08.2010 року між Публічним Акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] укладено договір поруки, згідно якого остання поручилася за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором №1901/0608/71-120 від 20.06.2008 року. 25.05.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Сведбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за №1306,1307 від 25 травня 2012року приватним нотаріусом [PERSON]Г.). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору №1901/0608/71-120 від 20.06.2008року, відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобов'язань. Відповідно до представленого статуту ПАТ «Дельта Банк» погодженого Печерською районною державною адміністрацією у м. Києві від 01.10.2009 року відбулась зміна найменування Товариства з обмеженою відповідальністю комерційний банк на публічне акціонерне товариство, яке є правонаступником всіх прав та обовязків Товариства з обмеженою відповідальністю комерційний банк «Дельта». ВАТ «Сведбанк» виконав свої зобовязання згідно з договором та видав [PERSON] кредит в розмірі 100000 доларів США. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак, зобов'язання не виконуються, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 28.07.2015 року складає 3079728,94грн., з яких: 2543520,98 грн. заборгованість за кредитом; 412494,22 грн. заборгованість за відсотками, 116413,16грн. пеня, 545,11грн. сума за 3% ставкою від простроченого тіла кредиту, 6755,47грн. сума 3% ставкою від прострочених відсотків . Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. За нормами ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязанння (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК УКраїни якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Суду не представлено жодних доказів щодо сплати заборгованості за кредитним договором №1901/0608/71-120 від 20.06.2008року. Статтею 553 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, і в даному випадку, порука має похідний характер від забезпечуваного нею зобов'язання. Статтею 598 Цивільного кодексу України визначені підстави припинення зобов'язання. Вказаною статтею передбачено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Одночасно, суд зауважує, згідно з положеннями ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого договором поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Так, договором поруки №1901/0608/71-120 Р-1 від 27.08.2010 року не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами Кредитного договору №1901/0608/71-120 від 20.06.2008року встановлено, що він діє до повного виконання сторонами своїх обовязків, передбачених основним зобовязанням. У постанові Верховного Суду України від 21.01.2015року, у справі №6-190 цс14, прийнятій за результатами перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.08.2014 року у справі про визнання поруки припиненою, зазначено, що у разі якщо кредитор змінив строк виконання основного зобов'язання, направивши боржнику вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом та інших платежів, при цьому договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, шестимісячний строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, для пред'явлення вимоги поручителю обчислюється від дня дострокового повного погашення заборгованості, зазначеного кінцевим строком у вимозі кредитора до боржника. ВСУ винесено правову позицію (у справі № 6-190 цс 14). У зв'язку з порушенням боржником [PERSON] виконання зобов'язання за кредитним договором банк відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України і умов кредитного договору використав право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором, надіславши 08.12.2011 року [PERSON], [PERSON] повідомлення про зміну умов кредитного договору №1901/0608/71-120 від 20.06.2008року в якій зазначив, що умови кредитного договору змінено і строк виконання зобовязань в повному обсязі настає на тридцятий день з 08.12.2011року, тобто з дня направлення повідомлення. Зі збігом вказаного строку позичальник зобовязаний сплатити достроково в повному обсязі заборгованість по кредиту, процентам та пеню за несвоєчасне погашення провентів та кредиту. Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати. Відтак пресічний шестимісячний строк предявлення позивачем вимог до поручителя підлягає до обрахунку починаючи з 08.01.2012 року. Таким чином суд приходить до переконання, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити у звязку із закінченням шестимісячного пресічного терміну пред'явлення вимог до поручителя, станом на дату звернення позивача з позовом до суду 26.08.2015 року. Можливість застосування будь яких способів захисту цивільних прав, які (способи) прямо не заборонені законом, підтверджує ВСУ у постанові від 15.04.2015 року за №6-55цс15. Посилання позивача, на те, що 15.05.2012року, вже після надіслання повідомлення від 08.12.2011 року, між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору, якою визначено період користування кредитом до 20.06.2038року та 17.05.2012року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON], [PERSON] укладено Договір про внесення змін і доповнень №1 до Договору поруки, яким встановлено період користування кредитом по 20.06.2038року, згідно яких є незаконним застосування положень про припинення поруки, суд до уваги не приймає, так як укладення даних угод не може зупиняти пресічний шестимісячний строк предявлення позивачем вимог саме до поручителя відповідно до положень ст.559 ЦК України. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed