Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві позивач вказував, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21.11.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Проте, у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 06.12.2016 року має заборгованість 13739,68 грн., яка складається з наступного: -6313,28 грн. тіло кредиту; -1199,59 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; -5096,35 грн. нараховано пені; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг»: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 630,46 грн. - штраф (процентна складова). Посилаючись на ці обставини Позивач просив стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.11.2011 року у розмірі 13739,68 грн. та судові витрати, повязані зі сплатою судового збору у сумі 1600,00 грн. Представник позивача повторно у судове засідання не з'яви\-вся, про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, та подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'яви\-вся, про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, відзиву та заперечень проти позову не подав. За таких обставин зі згоди позивача, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів та постановляє заочне рішення. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до положень ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що 21.11.2011 року між Публічним Акціонерним Товариством [PERSON] [PERSON] «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір № б/н (далі - договір), який складається з заяви позичальника, «Умов та правил надання банківських послуг», «Тарифами [PERSON]», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами [PERSON]» складає між ним та [PERSON] Договір, що підтверджується підписом у Заяві. Відповідно до укладеного договору банк надав відповідачу кредит у сумі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 «Умов та Правил надання банківських послуг», де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням [PERSON], і Клієнт дає право [PERSON] в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого [PERSON], відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг при укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг за користування кредитом протягом пільгового періоду Клієнт сплачує [PERSON] відсотки у розмірі 0,01 % від суми операцій за рахунок кредиту. В разі непогашення Клієнтом боргових зобовязань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує [PERSON] проценти в розмірі, зазначеному в [PERSON], що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення [PERSON] про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (Договірне списання). Згідно з п.2.1.1.12.2.1. Умов та Правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом, Клієнт сплачує [PERSON] відсотки у подвійному розмірі від зазначених в [PERSON], що діють на дату нарахування. У разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від суму від 100 грн., згідно п.2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт сплачує [PERSON] пеню відповідно до встановлених [PERSON]. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. [PERSON] свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідно до п.2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг», при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити [PERSON] штраф у розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми позову. Відповідач не надав своєчасно [PERSON] грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, про що свідчить розрахунок заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобовязання за даним договором. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязань не допускається. Відповідно до п.2.1.1.3.3 «Правил користування платіжною карткою», Боржник доручає [PERSON] списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену тарифами [PERSON] при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобовязань згідно п.п.2.1.1.12.9 Умов та Правил надання банківських послуг, списувати з будь-якого рахунку відкритого в [PERSON] грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобовязань, у тому числі Мінімального обовязкового платежу. Пунктом 1.1.3.2.4 Умов та\~Правил надання\~банківських послуг передбачена можливість зміни [PERSON] та інших невідємних частин Договору. При цьому у сторін Договору виникають обовязки: -У Кредитора інформування Позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах зазначених в п.1.1.3.1.9 цих Умов; -у Позичальника отримання виписки про стан та про здійсненні операції по карткових рахунках зазначених в п.1.1.2.1.5. На підставі п.1.1.5.2 цих Умов, неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобовязань за даним Договором. Згідно п.п.1.1.6.1, 1.1.6.2 Умов зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться [PERSON] щомісячно в односторонньому порядку, а у випадку, коли у односторонньому порядку внесення змін неможливе, [PERSON] повідомляє Клієнтів про внесені зміни шляхом використання каналів звязку, серед яких: офіційний сайт [PERSON] www.privatbank.ua, SMS-повідомлення клієнтам про зміни даних правил, клієнтські виписки , інші канали інформування. У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів Банку», позичальник має право надати [PERSON] заяву про розірвання Договору, виконавши умови п.2.1.1.5.4 Умов. Оскільки відповідач не надавав своєчасно [PERSON] грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору,внаслідок чого утворилась заборгованість, яка складається згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 21.11.2011 року з наступного: -6313,28 грн. тіло кредиту; -1199,59 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; -5096,35 грн. нараховано пені; на загальну суму 12609,22 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо вимог про стягнення штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг»: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 630,46 грн. - штраф (процентна складова), суд вважає, що вони задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Цивільно - правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до умов укладеного Договору, а саме п.2.1.1.12.6.1 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено застосування\~пені як\~виду цивільно\~ правової\~відповідальності за\~несвоєчасне виконання\~грошових зобовязань\~по даному\~договору,\~внаслідок чого\~нарахування пені\~відбувається за\~кожний день\~прострочення кредиту. У той самий час, згідно з п.2.1.1.7.6 Умов сторонами передбачена сплата штрафів (500 грн. + 5% від суми заборгованості) як виду цивільно правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь - якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тому в частині вимог банку про стягнення штрафів необхідно відмовити з зазначених підстав. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6- 2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. Також, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, повязані зі сплатою судового збору у сумі 1600 грн. 00 коп. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: partial