Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 16 червня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № BLаЖГА00043982. Згідно п.п. 1.1., 1.2., 1.З., 1.4. Кредитного договору Відповідачу було надано кредит у сумі 14000,00 грн., для поточних потреб, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 20 % річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 16 червня 2014 року. згідно графіку який є невід'ємною частиною Кредитного договору. Банк свої зобовязання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахував позичальникуна поточний рахунок № [NUMBER] грошові кошти в розмірі 14000,00 гривень Відповідач не виконав умову Кредитного договору, не повернув кредит та не сплатив проценти за користування ним, заборгованість Відповідача по поверненню кредиту та сплаті відсотків за Кредитним договором становить 90110,53 грн. з них: кредит 9861,78 грн.; відсотки 5705,56 грн.; комісія за РО 5173,53 грн.; плата за пропуск платежів 69369,66 грн. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором № BLаЖГ00043982 від 16 червня 2011 року, сумі 90110,53 грн. У судове засідання представник позивача [PERSON] який діє на підставі Довіреності не зявився, хоча про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявися, хоча про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки в суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд, відповідно до положень частини першої статті 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.\~\~\~\~ Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті встановив наступне. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Як встановлено у судовому засідання та вбачається матеріалів справи 16 червня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № BLаЖГА00043982. Згідно п.п. 1.1., 1.2., 1.З., 1.4. Кредитного договору Відповідачу було надано кредит у сумі 14000,00 грн., для поточних потреб, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 20 % річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 16 червня 2014 року. згідно графіку який є невід'ємною частиною Кредитного договору. Банк свої зобовязання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахував позичальникуна поточний рахунок № [NUMBER] грошові кошти в розмірі 14000,00 гривень Відповідач не виконав умову Кредитного договору, не повернув кредит та не сплатив проценти за користування ним, заборгованість Відповідача по поверненню кредиту та сплаті відсотків за Кредитним договором становить 90110,53 грн. з них: кредит 9861,78 грн.; відсотки 5705,56 грн.; комісія за РО 5173,53 грн.; плата за пропуск платежів 69369,66 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України «Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору…» У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України «Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту».У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України «Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 629 ЦК України чітко встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.\~\~\~\~ Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Згідно ст. ст. 549, 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання; неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно із частиною 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України „ Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Згідно Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладення фізичних осіб за №63 від 20 березня 2015 р. розпочата процедура ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON] та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації Департаменту врегулювання неплатоспроможності банків. Згідно п. 1 ч. З ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема : виконує повноваження органів управління банку. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації у банку, від сплати судового збору звільняється. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача та про стягнення з відповідача на користь Держави витрат по сплаті судового збору, у розмірі 901 грн. 10 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved