Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що відповідно до умов договору від 2 серпня 2006 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушенням позивальником зобов'язань за кредитним договором станом на 30 вересня 2014 року заборгованості за кредитом становить 14746 грн. 18 коп.: 10192 грн. 71 коп. - заборгованість за кредитом; 3293 грн. 57 коп. - заборгованість за процентами; 81 грн. 51 коп. - заборгованість по комісії, а також 500 грн. - штраф (фіксована частка), 678 грн. 39 коп. -штраф (процентна складова). У зв'язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково, підтвердила факт укладення договору кредиту та порушення строків погашення кредиту. Разом з тим відповідач просила суд зменшити суму заборгованості або ж надати розстрочку, оскільки в неї не має можливості сплатити всю суму заборгованості. Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 2 серпня 2006 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (правонаступник - закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк») (Банк) та [PERSON] (Позичальник) було укладено договір, згідно з умовами якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту розміром 3000 грн. на платіжну картку на строк, що відповідає строку дії з умовами сплати відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 3% щомісячно на суму залишку заборгованості (а.с.13). Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Погашення заборгованості згідно з умовами договору мало здійснюватись щомісячними платежами шляхом списання коштів з картки. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Уклавши із закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, [PERSON] порушила договірні зобов`язання, що призвело до виникненя заборгованості, яка станом на 30 вересня 2014 року становить 13 567 грн. 79 коп.: 10192 грн. 71 коп. - заборгованість за кредитом; 3293 грн. 57 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 81 грн. 51 коп. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом (а.с.6-12). Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Умовами договору передбачено відповідальність за невиконання зобов'язання. Так п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною кредитного договору передбачено, що при порушені Клієнтом строків платежу за будь-яким грошовим зобов'язанням, передбачених Договором більше ніж на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від ціни позову (а.с.14-19). Згідно з розрахунком позивача штраф складає: 500 грн. - фіксована складова та 678 грн. 39 коп. - процентна складова. Доказів сплати суми заборгованості нарахованих процентів та комісії на день ухвалення рішення сторонами суду не надано. У зв'язку з чим суд вважає законними та обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту, процентах, комісії та штрафів. Суд не приймає до уваги доводи відповідача про неможливість погашення суми заборгованості у зв'язку зі скрутним матеріальним положенням, оскільки згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Підстав для зменшення суми заборгованості в суду не має, оскільки розрахунок суми заборгованості проведено у відповідності до умов договору, на які відповідач погодилась, підписавши заяву та отримавши кредитні кошти. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, приймаючи до уваги, що позивачем було сплачено судовий збір за подання заяви в розмірі 243 грн. 60 коп.(а.с.1), суд приходить до висновку, що понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved