Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього на свою користь заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати. На обґрунтування вимог ПАТ КБ «Приватбанк» посилається на те, що [PERSON], звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання кредитних послуг, у зв'язку з чим підписав заяву від 21.04.2015 року № б/н, згідно з якою відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» (далі - Умови), затверджених наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256 та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися коштами на умовах, передбачених договором та у межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав банку своєчасно грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. \~\~\~\~\~\~ У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором, за відповідачем станом на 15.08.2017 року рахується заборгованість перед банком в розмірі 11186,49 грн., яка складається з наступного : 1581,30 грн. заборгованість за кредитом; 1389,39 грн.- заборгованість по відсотках за користування кредитом; 7206,92 грн.- заборгованість за пенею; 500,00 - штраф ( фіксована частина ), 508,88 грн.- штраф ( процентна складова ). В добровільному порядку борг перед банком відповідачем не погашається. Посилаючись на наведені обставини зазначені в позовній заяві, позивач просить задовольнити його вимоги . В судове засідання представник позивача не зявився, направив до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання призначене на 19.02.2018 року не з'явився, причин неявки суду не повідомив. В судовому засіданні 12.12.2017 року відповідач пояснив, що кредитних коштів він не отримував. Відповідачу неодноразово надавалась можливість врегулювання спору в добровільному порядку та з'ясування обставин отримання ним кредиту, одержання якого ним заперечувалось, однак спір не врегульовано і в подальшому відповідач від явки в судове засідання ухилився. В зв'язку з зазначеними обставинами, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому\~задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст.\~207,\~1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі і вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах де відображена воля сторін. Судом встановлено, що 21.04.2015 року відповідач [PERSON] звернувся до позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Відповідач [PERSON] засвідчив підписом, що ознайомлений і згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, та висловив згоду, що ця заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до договору № б/н від 21.04.2015 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі. Щодо зміни кредитного ліміту, банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4. умов та правил надання банківських послуг , де зазначено , що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в односторонньому порядку без попереднього повідомлення клієнта в будь який момент змінити ( зменшити або збільшити ) кредитний ліміт . Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом , відсотками за його використання за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах , передбачених договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання по поверненню кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту ), оплати винагороди банку . Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7. Умов та правил надання банківських послуг . Згідно п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів , позичальник зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «ТарифамиБанку» які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що стверджується довідкою розрахунком заборгованості за договором . У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором, за відповідачем станом на 15.08.2017 року рахується заборгованість перед банком в розмірі 11186,49 грн., яка складається з наступного : 1581,30 грн. заборгованість за кредитом; 1389,39 грн.- заборгованість за відсотками за користування кредитом; 7206, 92 грн.- заборгованість за пенею; 500,00 - штраф ( фіксована частина ), 508,88 грн.- штраф ( процентна складова ). В добровільному порядку борг перед банком відповідачем не погашається. Правовідносини які склалися між сторонами регулюються\~ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами\~ст. 536 ЦК України.\~ Згідно умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов'язання сплачувати відсотки за користування кредитом та проводити погашення кредиту . Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав в повні мірі. Відповідно до ст. ст.\~1050,\~1054 ЦК України\~наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідач зобов'язався відповідно до п. 2.1.1.5.5 «Умовами та правилами надання банківських послуг» погасити заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Натомість позичальник свої зобов'язання не виконував належним чином, допускаючи їх періодичне прострочення, в результаті чого станом на 15.08.2017 року рахується заборгованість перед банком в розмірі 2970,69 грн., яка складається з наступного : 1581,30 грн. заборгованість за кредитом; 1389,39 грн.- заборгованість по відсотках за користування кредитом, яку суд вважає обґрунтованою та доведеною обсягом наданих доказів, у тому числі наданим позивачем розрахунком заборгованості, з яким суд погоджується, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентам підлягають задоволенню. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд керується наступним. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.25 кредитного договору, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Поряд з тим, згідно з пунктами 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідно до п.2.1.6.14 Умов та правил, у разі виникнення прострочених зобов'язань, клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів або штраф, розмір якого встановлений в тарифах. Оскільки сторони при укладенні договору погодили, що у першу чергу нараховується пеня, а вже потім штрафи (зокрема, його процентна складова на момент звернення позивача до суду), тому суд приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу в розмірі 500 грн. - фіксована частина, 508,88 грн. - процентна складова, оскільки одночасне їх нарахування з пенею та стягнення за своєю суттю є подвійною відповідальністю та суперечить положенням Конституції та п.2.1.6.14 Умов та правил. Щодо заявленого позивачем розміру пені, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.3\~ст.509 ЦК України, зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. З урахуванням\~ст.23 ЦПК України\~щодо загальних засад та завдань цивільного судочинства та ч.4\~ст.12 ЦПК України\~відносно обов'язку суду сприяти сторонам в здійсненні їхніх прав, застосовуючи положення ч.3\~ст.551 ЦК України\~суд вправі зменшити розмір неустойки (пені) як цивільно-правової відповідальності боржника за умови, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, на чому також акцентує увагу Верховний Суд України в постанові від 03.09.2014 року у справі №6-100цс14. В розумінні ч.3\~ст.551 ЦК України\~істотними обставинами можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Згідно п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч.2\~ст.625 ЦК України\~та мають іншу правову природу. В ході судового розгляду встановлено, що розмір основного збитку, завданого відповідачем, становить 2970,69 грн. (з розрахунку: 1581,30 грн. тіло кредиту + 1389,39 грн. відсотки), в той час як заборгованість за пенею, нарахованою за прострочення виконання [PERSON] зобов'язань станом на 15.08.2017 року\~\~складає 7206,92 грн. (а.с.5). Таким чином, очевидним є те, що заявлений позивачем розмір пені є неспівмірним з розміром основного збитку, завданого відповідачем і не відповідає визначеним п.6 ч.1 ст.3, ч.3 ст.509, ст.627 ЦК України\~засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам конституційного принципу верховенства права, що також передбачено в абз.2 п.3.2 Рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 року у справі №7-рп/13. Враховуючи встановлену не співмірність, розмір основного збитку, той факт, що відповідач сплатив більшу половину заборгованості, є особою похилого віку, отримуваний ним незначний розмір пенсії, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин положення ч.3\~ст.551 ЦК України\~та зменшити розмір пені до 1000 грн., що кореспондується з позицією Верховного Суду України, викладеною в постановах від 04.11.2015 року у справі № 6-1120цс15, від 03.09.2014 року у справі № 6-100цс14. Аналізуючи викладене, оцінюючи наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення із [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №б/н від 21.04.2015 року станом на 15.08.2017 року в загальному розмірі 3970,69 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 1581,30 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом 1389,39 грн., пені - 1000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 1600 грн.

Outcome: partial