Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 17.09.2008 року, у якому просив стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 63060,28 грн. та судові витрати в сумі 1600,00 грн. В обґрунтування вимог зазначено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17.09.2008 року [PERSON]отримала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] за станом на 30.04.2017 року має заборгованість по кредиту у розмірі 63060,28 грн., яка складається із: 5532,92 грн. - заборгованість за кредитом; 50988,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3927,80 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - штраф (фіксована частина); 2990,97 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача за довіреністю Сафір Ф.О. при подачі позову до суду надав письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримав повністю, справу просив розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов не визнали зовсім,просили відмовити у його задоволенні. Відповідач заперечувала підписання заяви на отримання кредиту, отримання коштів, оспорювала розрахунок заборгованості, вказуючи, що позивачем жодних доказів на підтвердження отримання нею кредитних коштів суду не надано. У судове засідання 30.08.2017 року відповідач та її представник, будучи належним чином повідомленими судовими повістками, не з'явились, причини неявки не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи чи неможливість прибуття до суду не подавали. Заслухавши відповідача, представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). В силу ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Встановлено, що відповідно до Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 17.09.2008 року [PERSON] уклала кредитний договір, за умовами якого ПАТ КБ «Приватбанк» надав їй кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з відповідним лімітом кредитування під 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.Банк видав [PERSON] платіжну картку «Універсальна» для обслуговування карткового рахунку та перерахував кредитні кошти на вказаний рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві позичальника. Підписання вказаного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг. При цьому сторони визначили право ПАТ КБ «Приватбанк» змінювати розмір кредитного ліміту і тарифи кредитування. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5 «Правил користування платіжною карткою». [PERSON] зобов`язувалась погашати заборгованість по кредиту, процентах за його користування, по перевищенні платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, визначених договором. У випадку порушення відповідачем строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором, більш ніж на 120 днів, остання зобов`язувалась сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих процентів. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі,надавши [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Однак вона не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено у розрахунку заборгованості за договором. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] за станом на 30.04.2017 року допустила заборгованість по кредиту перед ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 63060,28 грн., яка складається із: 5532,92 грн. - заборгованість за кредитом; 50988,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3927,80 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - штраф (фіксована частина); 2990,97 грн. - штраф (процентна складова). Зазначені обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами. Водночас [PERSON] не спростувала цю заборгованість належними та допустимими доказами, не надала суду в заперечення доказів того, що кредит вона не отримувала і заяву на його отримання не підписувала. Судом відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України було роз'яснено відповідачу її право на заявлення клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, однак вона відмовилась. Крім того, відповідач звертала увагу суду, що банком одноособово було збільшено процентну ставку на поточну заборгованість з 30,00 % на 34,80 % з 01.09.2014 року, та 43,20 % з 01.04.2015 року, тоді як згідно з п.5.3 «Умов та правил надання банківських послуг» банк за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не раніше як за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта. Якщо ж протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. За клопотанням представника відповідача судом від позивача було витребувано інформацію на підтвердження надіслання повідомлення [PERSON] про збільшення процентної ставки на прострочену заборгованість. Згідно з наданого позивачем ксерокопії з витягу з програмного комплексу СМС банкінгу на підтвердження відправки відповідачу повідомлення про збільшення відсоткової ставки з квітня 2015 року, 15.03.2015 року [PERSON] була повідомлена про те, що для витрат, здійснюваних за карткою «Універсальна» з 01.04.2015 року ставка за використання кредитних коштів становитиме 3,6 % на місяць. При цьому суд бере до уваги, що відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 64 ЦПК України визначено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. На обґрунтування доводів позовних вимог банком до суду було надано розрахунок суми заборгованості, підписаний представником банку, який судом визнано належним та допустимим доказом та оцінено згідно з вимогами ст. 212 ЦПК України, тому суд доходить висновку, що цей доказ відповідає вимогам процесуального закону і підтверджує обставини, викладені в позовній заяві. З урахуванням викладеного з [PERSON] належить стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 5532,92 грн. заборгованості за кредитом; 50988,59 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 3927,80 грн. заборгованість за пенею та комісією. Водночас суд не вбачає правових підстав для стягнення із відповідача штрафних санкцій у сумі 250 грн. - штраф (фіксована частина) та 2990,97 грн. - штраф (процентна складова) з огляду на таке. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Ураховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15). Умовами кредитного договору (п. 2.1.1.,12.6.1 Умов і Правил) передбачено застосування до відповідача пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання. Одночасно, пунктом 1.1.5.20 Умов і Правил передбачена сплата позичальником штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, визначених цим договором. Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором не допускається. За таких обставин, позов ПАТ КБ «Приватбанк» у частині стягнення штрафу не може бути задоволений. Отже, всього з [PERSON] на корить ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню 5532,92 грн. заборгованості за кредитом; 50988,59 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3297,80 грн. заборгованості за пенею та комісією. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених позовних вимог, та оскільки позов заявлено з ціною 63060,28 грн., а задоволено на суму 59819,31 грн., то з відповідача на користь банку слід стягнути 1517,76 грн. судового збору.

Outcome: partial