Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Київобленерго» (далі позивач),\~звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просило стягнути з останнього на їх користь заборгованість за спожиту електричну енергію відповідно до Договору про користування електричною енергією № 200650403 від 31 травня 2010 року у розмірі 15 155 грн. 92 кой. Також позивач просив стягнути з відповідача на свою користь судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1378 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 31 травня 2010 року між позивачем та відповідачем, який є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою Київська область, Макарівський район, смт. Макарів, вул. Ілліча, 3/1, було укладено Договір про користування електричною енергією №200650403. За умовами даного договору позивач постачає електричну енергію, а відповідач зобов'язується своєчасно сплачувати спожиту електричну енергію в терміни передбачені п.4.1 Договору. Оплата за електричну енергію, спожиту за розрахунковий період здійснюється відповідачем щомісячно самостійно, згідно отриманого рахунку, не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим В порушення умов договору, у відповідача внаслідок несплати за спожиту електричну енергію, виник борг, що враховуючи показники лічильника - 1617, складає 15 155 грн. 92 коп. Позивачем на адресу відповідача неодноразово надсилалися претензії з вимогою сплати заборгованість, що виникла, проте, вказані вимоги залишилися не виконаними. Крім того, у претензії зазначалося, що відповідно до п.28 ПКЕЕН у разі відсутності коштів на сплату заборгованості він може звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка сплати заборгованості або відстрочення терміну сплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність. Проте, із відповідною заявою відповідач до позивача не звертався. Крім того, на момент звернення до суду у позивача відсутні письмові звернення відповідача з повідомленням про виявлення в платіжному документі помилкових показань приладу обліку та виставлених сум, а також прохання проведення відповідного перерахунку вартості спожитої електричної енергії відповідно до фактичних показників приладу обліку відповідача, а також відсутня заява на укладення договору розстрочки сплати вищевказаного боргу. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] зазначила про часткове підтримання позову в частині стягнення з відповідача судових витрат зі сплати судового збору та пояснила, що станом на сьогодні заборгованості в розмірі 15155,92 грн., яка виникла ще з квітня 2014 року, не існує; борг частково погашався та 31.03.2016 року була здійснена остання оплата боргу, заборгованість погашена. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні повністю заперечив проти заявлених вимог, пояснивши, що відповідач жодного разу не отримував від позивача ніяких претензій щодо сплати боргу. Окрім того, оскільки працівники товариства самі щомісяця перевіряють показники лічильника, відповідач особисто приходив до позивача за розрахунками також і з метою звірити дані показники лічильника, а тому знав про свій борг та частково його погашав, а на день подачі позову до суду відповідач було сплачено 4600 грн., а 31.03.2016 року повністю погашено всю суму боргу. Також представник відповідача заперечував і проти стягнення з відповідача судових витрат зі сплати судового збору, оскільки позивач своїх намірів про подачу позову до суду відповідачу не повідомляв. Окрім того, згідно останнього розрахунку позивача від 23.02.2016 року, відповідачу вказано на кінцеву дату оплати боргу, а саме 10.03.2016 року, проте вже 01.03.2016 року позивач звернувся до суду. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачу [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 30.10.2009 року (а.с.9) належить будинок №3 по вул. Ілліча в смт. Макарів Макарівського району Київської області. 31 травня 2010 року між позивачем та відповідачем, було укладено Договір про користування електричною енергією №200650403 (а.с.4-5). За умовами даного договору позивач постачає електричну енергію, а відповідач зобов'язується своєчасно сплачувати спожиту електричну енергію в терміни передбачені п.4.1 Договору. Оплата за електричну енергію, спожиту за розрахунковий період здійснюється відповідачем щомісячно самостійно, згідно отриманого рахунку, не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим В порушення умов договору та ст.ст. 525, 526 ЦК України, у відповідача внаслідок несплати за спожиту електричну енергію, виник борг, який згідно розрахунку позивача (а.с.6), враховуючи показники лічильника - 1617, складає 15 155 грн. 92 коп. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як зазначено в позовній заяві, позивачем на адресу відповідача неодноразово надсилалися претензії з вимогою сплати заборгованість, що виникла. Однак в судовому засіданні представник позивача зазначила, що не знає чи надсилались така претензія і доказів цього надати не може. Заперечуючи позовні вимоги представник відповідача в судовому засіданні вказав, що на даний час бог повністю погашений, на підтвердження чого надав відповідні квитанції, копії яких містяться в матеріалах справи. Факт погашення боргу в судовому засіданні підтвердив також і представник позивача. Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 15155 грн. 92 кой., задоволенню не підлягають. Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. відповідно до ст. 88 ЦПК України не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: dismissed