Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство КБ ПриватБанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 06 вересня 2012 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 10010,37 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості відповідно до умов Генеральної угоди здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надавав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між ним і банком кредитний договір. Позивач свої зобовязання за Кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому Кредитним договором, а відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобовязання не виконав. Внаслідок чого станом на 14.04.2016 року утворилася заборгованість в розмірі 33698 грн. 46 коп., яка складається з: 10010 грн 40 коп - заборгованість за кредитом; 3662 грн. 13 коп - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7207 грн 38 коп - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 12818 грн 55 коп штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Оскільки вирішити спір з відповідачем в добровільному порядку не вдається, позивач змушений був звернутися до суду з позовом та просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився. В матеріалах справи міститься його клопотання про розгляд справи за його відсутності у якому позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив позов задоволити. (а.с. 36). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача, відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи що представник позивача скористався своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON] двічі у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи. Про причину неявки суд не повідомив (а.с.48,50). Враховуючи заяву представника позивача, суд вважає можливим, відповідно до ст.ст169, 224 ЦПК України, розглянути справу у відсутність відповідача по наявних у справі доказах про взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення суду. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 06 вересня 2012 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 10010,4 грн. у вигляді встановленої кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,833 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір укладений шляхом приєднання до умов договору, підтвердженням чому є підписана позичальником Генеральна угода (а.с. 7), а також Умови і Правила надання банківських послуг (а.с. 8-31). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно умов Генеральної угоди погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти в сумі 880,7 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, а також інші витрати у відповідності до Умов і правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 30.09.2013 року. При порушенні позичальником строків погашення заборгованості вказаних в даній Генеральній угоді, Умовах та правилах, більш ніж на 31 день, по зобовязаннях термін строк яких не наступив, Сторони узгодили, що строк повернення кредиту рахується 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник виплачує Банку штраф у розмірі 12818,55 грн. Як встановлено судом, позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме - в порядку передбаченому договором надав Відповідачу кредитні кошти, в сумі 10010,4 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання за кредитним договором належним чином та в повній мірі не виконав. За наданим представником позивача розрахунком, станом на 14.04.2016 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом складає 33698 грн. 46 коп. З них: - 10010 грн 40 коп загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); - 3662 грн. 13 коп - загальний залишок заборгованості за відсоткми; - 7207 грн 38 коп заборгованість за пенею та комісією; - 12818 грн 55 коп штраф згідно Генеральної угоди. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно\~ ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за Генеральною угодою від 06.09.2012 року щодо повернення кредитних коштів, суд вважає, що заборгованість з відповідача на користь позивача підлягає примусовому стягненню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1378 гривень судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved