Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 01.08.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №532/зд-08-07. Відповідно до даного договору позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 20000,00 доларів США з розрахунку 14,60% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 01.08.2007 року по 31.07.2022 рік. Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного договору поруки №532/зд-08-07/Р1 від 01.08.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON], згідно з яким останній поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором №532/зд-08-07 від 01.08.2007 року. Станом на 10.06.2014 року відповідач не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 307 814,46 грн. У зв'язку з вищенаведеним, позивач просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість по кредитному договору на загальну суму 307 814,46 грн. та судовий збір в сумі 3078,14 грн. У судовому засіданні представник позивача ПАТ «Дельта Банк» присутня не була, в матеріалах позовної заяви міститься клопотання про розгляд справи у її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судовому засіданні присутні не були по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. За таких обставин, з урахуванням думки представника позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідачів за наявними в справі доказами. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов ПАТ «Дельта Банк» підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що 01.08.2007 р. між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №532/зд-08-07, згідно з яким позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 20000,00 доларів США з розрахунку 14,60% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 01.08.2007 року по 31.07.2022 рік (а.с.5-11). Згідно зі статутом ПАТ «Дельта Банк», погодженого НБУ 19.08.2013 року, останній є правонаступником ТОВ «Український промисловий банк» (а.с.33-34). Згідно з договором поруки №532/зд-08-07/Р1 від 01.08.2007 року, укладеним між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON], останній поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором №532/зд-08-07 від 01.08.2007 року (а.с.18). Позичальником - відповідачем [PERSON] були порушені умови кредитного договору щодо сплати кредиту та відсотків по ньому, тобто порушені вимоги ст.1049 ч.1 ЦК України та умови кредитного договору. 23.01.2014 року ПАТ «Дельта банк» було направлено відповідачам листи з вимогою повернення суми заборгованості, яка утворилась за кредитним договором та роз'ясненням можливості примусового стягнення заборгованості. До теперішнього часу сума заборгованості за кредитним договором не сплачена. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму ВСС від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526,599. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну ) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідачів на його користь суми заборгованості за кредитним договором. Також суд погоджується із правильністю розрахунку позивачем сум заборгованості, які містяться в позовній заяві (а.с.31). При подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 3078 грн. 14 коп. Зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів в дольовому порядку на користь позивача сплачені ними судові витрати, оскільки вони підтверджені документально.

Outcome: approved