Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» в особі Харківської обласної дирекції АБ «УКРГАЗБАНК» звернулось до Харківського районного суду Харківської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 3 216, 78 копійок, а також судові витрати по справі. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 29 травня 2018 року між АБ «УКРГАЗБАНК» та громадянкою [PERSON] укладено Договір № 2018/І_С/270-005017 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «УКРГАЗБАНК». Відповідно до якого відповідачу встановлено ліміт дозволеного овердрафту на Картковому рахунку з максимальною сумою ліміту дозволеного овердрафту 300 000, 00 гривень зі строком дії з 29 травня 2018 р. по 28 травня 2019 р. з відсотковою ставкою за користування кредитом 30 % річних та 48 % річних в разі простроченої заборгованості. Підписавши Кредитний договір Відповідач погодився з умовами правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками АБ «УКРГАЗБАНК», які опубліковані на WEB - сайті АБ «УКРГАЗБАНК». Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсягу. В порушення умов договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 19 серпня 2020 року має заборгованість у розмірі 3 216, 78 грн , яка складається з наступного: 2 485, 10 грн - поточна заборгованість по кредиту; 176, 90 грн - прострочена заборгованість по кредиту; 88, 40 грн - поточна заборгованість по процентам; 466, 38 грн - прострочена заборгованість по процентам. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача у судовому порядку. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року заява прийнята до розгляду, розгляд справи призначений за правила спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача Суховій Т.М. надала суду заяву, якою просить розглянути справу у відсутність представника позивач та у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце якого повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відзив не надав, також будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. 29 травня 2018 року між АБ «УКРГАЗБАНК» та громадянкою [PERSON] укладено Договір № 2018/І_С/270-005017 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «УКРГАЗБАНК». Відповідно до якого відповідачу встановлено ліміт дозволеного овердрафту на Картковому рахунку з максимальною сумою ліміту дозволеного овердрафту 300 000, 00 гривень зі строком дії з 29 травня 2018 р. по 28 травня 2019 р. з відсотковою ставкою за користування кредитом 30 % річних та 48 % річних в разі простроченої заборгованості. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Позичальник свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Договором № 2018/І_С/270-005017 від 29 травня 2018 року встановлена процентна ставка за користування кредитними коштами. Статями 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надав своєчасно позичальнику грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. В порушення умов договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконав. В результаті чого згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач станом на 19 серпня 2020 року має заборгованість у розмірі 3 216, 78 грн , яка складається з наступного: 2 485, 10 грн - поточна заборгованість по кредиту; 176, 90 грн - прострочена заборгованість по кредиту; 88, 40 грн - поточна заборгованість по процентам; 466, 38 грн - прострочена заборгованість по процентам. Відповідно до статі 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання є неприпустимою. За частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною першою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно частини першою статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першою статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В статті 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до наданого розрахунку заборгованість за кредитним договором відповідача станом на 19 серпня 2020 року має заборгованість у розмірі 3 216, 78 грн , яка складається з наступного: 2 485, 10 грн - поточна заборгованість по кредиту; 176, 90 грн - прострочена заборгованість по кредиту; 88, 40 грн - поточна заборгованість по процентам; 466, 38 грн - прострочена заборгованість по процентам. З урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку про задоволення позову та стягує з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 3 216, 78 гривень. Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено повністю, суд, згідно до положень статті 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2 102, 00 гривень.

Outcome: approved