Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»(далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором вказавши, що відповідно до укладеного договору № б/н від 22.03.2013 р. [PERSON] отримала кредит у вигляду встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач [PERSON] порушила взяті на себе зобов'язання, допустивши прострочення в погашенні суми кредиту і відсотків, станом на 30.11.2015 року сума заборгованості складає 15238,28 грн., тому вказану заборгованість, а також судовий збір в розмірі 1378,00 грн., позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. В судовому засіданні представник позивача Кузьміч А.О. вимогу позову підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, відповідач пояснила, що має сина, який перебуває в місцях позбавлення волі та зі слів якого вона дізналася, що він в серпні 2014 року викрав у неї кредитну картку та разом зі своїм приятелем оформив на її ім'я кредити на придбання мобільного телефону, інших товарів, які ним були в подальшому реалізовані. Крім того, позивачем незаконно збільшено кредитний ліміт, оскільки надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг, відповідно до яких банк може змінювати кредитний ліміт, вона не підписувала. Тому просить в задоволенні позову відмовити. Вислухавши доводи представника позивача, заперечення відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 22 березня 2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого позивач отримав кредит у вигляду встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць із розрахунку 360 днів в році (а.с.5, 6-7 - копії заяви, довідки про умови кредитування). Позивач свої зобов'язання виконав, надавши відповідачу кредит. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між нею і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, встановлених договором. Згідно п. 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, позичальник зобов'язаний на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту згідно п. 1.1.2.7. Умов та правил надання банківських послуг. Згідно п. 1.1.3.2.2. Умов, у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. по кредитним картам, відкритим у валюті USD) + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. . Пунктом 1.1.7.12 Умов сторони погодили, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк (а.с. 8-30- копія витягу з Умов та Правил). Договір між сторонами був укладений відповідно до вимог ст. 634 ЦК України. Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно частини 1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Судом встановлено факт невиконання належним чином відповідачем зобов'язань по поверненню кредитних коштів позивачу, оскільки відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також інших витрат відповідно до умов договору. В зв'язку з порушенням [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань в частині прострочення погашення суми кредиту і відсотків, станом на 30.11.2015 року сума заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.03.2013 р. складає 15238,28 грн., з яких: 7866,02 грн. - заборгованість за кредитом; 5970,44 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 701,82 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 3-4 - розрахунок). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Положеннями ч. 1 статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 статті 81 ЦПК України). Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Так, на обґрунтування наданих суду заперечень проти позову, відповідачем не надано жодних доказів на їх підтвердження, а оскільки цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд не бере до уваги позицію відповідача щодо крадіжки у неї платіжної кратки, оскільки відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Що стосується безпідставного збільшення кредитного ліміту, то пунктами 2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг сторони погодили, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання цього договору являється прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Решта заперечень спростовуються письмовими доказами по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність заявлених вимог, тому позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON]. про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.03.2013 р. підлягають задоволенню. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 1378,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с.1), тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved