Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до Троїцького районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованостіза кредитним договором, якою просило солідарно стягнути з них на користь цього банку заборгованість за кредитним договором №284_199 від 15.10.2013 року, яка станом на 25.01.2018 року складає 27941,11 гривень, з яких 16656,72 грн. - борг за кредитом; 3831,49 грн. - відсотки за користування кредитом за період з 06.05.2015 по 24.01.2018; 5031,76 грн. - інфляційні втрати банку з березня 2015 року по грудень 2017 року за прострочення сплати кредиту; 1129,75 грн. - інфляційні витрати банку з березня 2015 року по грудень 2017 року за прострочення сплати відсотків за користування кредитом; 1049,06 грн. - три проценти річних за прострочення сплати кредиту за період з 05.03.2015 по 24.01.2018; 242,33 грн. - три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 05.08.2014 по 24.01.2018. Крім того, просить стягнути солідарно з відповідачів судовий збір в сумі 1762,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному Веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області. Причини неявки суду не повідомили. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судовим розглядом встановлено, що 15.10.2013 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (надалі за текстом АТ «Ощадбанк»), укладено кредитний договір № 284_199, за яким банк надав [PERSON] кредит у розмірі 30000,00 грн. строком до 14.10.2016 року, а [PERSON] взяла на себе зобов'язання повернути кредит, а також сплатити проценти в розмірі 15% річних за користування кредитом (а.с.8-12, 13, 14, 15, 16, 17). Також, 15.10.2013 року між АТ «Ощадбанк», [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки № 1 та № 2 (а.с.17-22, 23, 24-28, 29), за яким [PERSON] та [PERSON] взяли на себе зобов'язання відповісти солідарно за своєчасне та повне виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором №284_199 від 15.10.2013. АТ «Ощадбанк» звертався до відповідачів з вимогами щодо повернення у достроковому порядку всієї суми кредиту та здійснення платежів за нарахованими процентами за користування кредитом та інших платежів в сумі 19150,22 грн. (а.с. 40-41, 42-43, 44-45). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 5-7), відповідачі належно не виконували свої зобов'язання за договором, внаслідок чого станом на 25.01.2018 року складає 27941,11 гривень, з яких 16656,72 грн. - борг за кредитом; 3831,49 грн. - відсотки за користування кредитом за період з 06.05.2015 по 24.01.2018; 5031,76 грн. - інфляційні втрати банку з березня 2015 року по грудень 2017 року за прострочення сплати кредиту; 1129,75 грн. - інфляційні витрати банку з березня 2015 року по грудень 2017 року за прострочення сплати відсотків за користування кредитом; 1049,06 грн. - три проценти річних за прострочення сплати кредиту за період з 05.03.2015 по 24.01.2018; 242,33 грн. - три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 05.08.2014 по 24.01.2018. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до змісту ч.1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до положень статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредиторами як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до положень частини 1статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до приписів ч.1ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором у розмірі 27941,11 гривень, з яких 16656,72 грн. - борг за кредитом; 3831,49 грн. - відсотки за користування кредитом за період з 06.05.2015 по 24.01.2018; 5031,76 грн. - інфляційні втрати банку з березня 2015 року по грудень 2017 року за прострочення сплати кредиту; 1129,75 грн. - інфляційні витрати банку з березня 2015 року по грудень 2017 року за прострочення сплати відсотків за користування кредитом; 1049,06 грн. - три проценти річних за прострочення сплати кредиту за період з 05.03.2015 по 24.01.2018; 242,33 грн. - три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 05.08.2014 по 24.01.2018 є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачами не спростований. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 9685860513 від 13.02.2018 року про сплату судового збору у сумі 1762 грн. 00 коп. (а.с. 1). Враховуючи викладене та з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп На підставі викладеного та

Outcome: approved