Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне. На підставі кредитного договору № 6769-002/11Р від 19.07.2011 року АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», видав кредит відповідачу [PERSON] в сумі 75000,00 гривень зі сплатою 16,49 % річних. Відповідач [PERSON] зобов'язався погашати отриманий кредит щомісячно, згідно графіку погашення кредиту, а також щомісячно сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом, в період погашення до повного погашення кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 19.07.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладений договір поруки, відповідно до якого [PERSON] зобов'язується нести солідарну відповідальність перед позивачем за виконанням [PERSON] зобов'язань за вказаним кредитним договором. Однак відповідач [PERSON] неналежним чином виконує умови договору, внаслідок чого станом на 07 листопада 2016 року наявна заборгованість перед позивачем за кредитним договором в сумі 81421,94 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 47543,28 грн.; заборгованість за відсотками - 17956,65 грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту - 8734,18 грн.; пеня за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту 7187,83 грн. На підставі цього позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутність. Не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 82-83). Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомили про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином через засоби масової інформації (а.с. 85-86). Заяви про розгляд справи за відсутності відповідачів до суду не надходило. Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 27.01.2017 року згідно ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 6769-002/11Р від 19.07.2011 року, відповідачу [PERSON] надано кредит у розмірі 75000,00 гривень зі сплатою 16,49% річних. Відповідач [PERSON] зобов`язався сплачувати Банку щомісяця грошові кошти за користування кредитом та відсотки за користування кредитними коштами. (а.с. 9-17) Відповідно до договору поруки від 19.07.2011 року [PERSON] зобов'язується нести солідарну відповідальність перед кредитором за виконанням [PERSON] зобов'язань за вказаним кредитним договором № 6769-002/11Р від 19.07.2011 року. (а.с.18-19) Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов,язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 6769-002/11Р від 19.07.2011 року вбачається, що станом на 07 листопада 2016 року відповідач [PERSON] має заборгованість перед позивачем в сумі 81421,94 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 47543,28 грн.; заборгованість за відсотками - 17956,65 грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту - 8734,18 грн.; пеня за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту 7187,83 грн. (а.с.25-28) Жодних доказів виконання умов кредитного договору та погашення заборгованості відповідачами суду не надано, також не надано доказів, які спростовують обставини, на які посилається позивач у позовній заяві. Відповідачами також не подано до суду заперечень проти позову, контррозрахунку позовних вимог. Тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом - 47543,28 грн. та заборгованості за відсотками - 17956,65 грн. підлягають задоволенню. Розглядаючи вимоги позивача в частині стягнення пені, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Однак, матеріали справи не містять достатніх доказів, які б підтверджували наявність усіх обставин, з якими ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~ пов,язує необхідність її застосування. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення пені за несвоєчасну сплату кредиту - 8734,18 грн. та пені за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту 7187,83 грн. також підлягають задоволенню. За таких обставин суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованості за кредитом в загальній сумі 81421,94 грн. такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору. На підставі ст.ст. 526, 625, 1049 ЦК України,

Outcome: approved