Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] в якому просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, у розмірі 4247747,18 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: будівля магазину з підвалом, що знаходиться на [ADDRESS], загальною площею 230,1 кв.м, шляхом передачі іпотекодержателю предмета іпотеки у власність та визнання права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем (а.с.2-7). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору №11084258000 від 24.11.2006 року укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON], відповідач отримав кредит в сумі 220000,00 доларів США, зі сплатою встановленої процентної ставки в розмірі 11,3% річних, на строк з 24.11.2006 року по 24.11.2021 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, відповідач передав в іпотеку за договором іпотеки від 24 листопада 2006 року, належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: будівлю магазину з підвалом, що знаходиться по [ADDRESS], загальною площею 230,1 кв.м., розташована на земельній ділянці комунальної власності площею 0,0085 га. 08 грудня 2012 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитним договором №11084258000 від 24.11.2006 року, що підтверджується Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року. Оскільки в порушення умов кредитного договору, відповідач у встановлені строки і по теперішній час заборгованість за кредитом та інші передбачені договором платежі не сплатив, позивач був вимушений звернутись до суду із зазначеним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.71). Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи (а.с.69,70,74) про причини неявки суду не сповістив, та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, заперечень проти позову не надав. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 листопада 2006 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №11084258000, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 220000,00 доларів США, зі сплатою встановленої процентної ставки в розмірі 11,3% річних, на строк з 24.11.2006 року по 24.11.2021 року (а.с.8-18). З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, відповідач передав в іпотеку за договором іпотеки від 24 листопада 2006 року, належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: будівлю магазину з підвалом, що знаходиться по [ADDRESS], загальною площею 230,1 кв.м., розташована на земельній ділянці комунальної власності площею 0,0085 га (а.с.23-26). 08 грудня 2012 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитним договором №11084258000 від 24.11.2006 року, що підтверджується Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року (а.с.34-36). В силу ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, та у встановлений строк (термін) його виконання. Згідно п.1 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В обумовлені строки позичальник своїх зобов'язань по поверненню кредиту не виконує, чим порушує умови кредитного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 05.08.2014 року в сумі 4247747,18 грн. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» Право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК) Таким чином, враховуючи, що відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, суд приходить до висновку, що вимоги позивача, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved