Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованостіта приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 15.12.2016 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 6688,64грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом.Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими банком Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобовязання за кредитним договором та угодою виконав у повному обсязі, а відповідач в порушення умов договору не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору та станом на 11.02.2018 року має заборгованість у загальному розмірі 10870,98грн., яка складається з наступного: 6370,02грн. - заборгованість за кредитом, 1483,33грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2548,00грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди - 469,63грн.. В звязку з тим, що відповідач на даний час продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашена, просять суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по кредитному договору у загальному розмірі 10870,98грн., а також понесені судові витрати у виді оплати судового зборуза подання позовної заяви до суду у розмірі 1762,00грн.. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився. Про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Суду надана заява про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечують(а.с.42). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зʼявилася. Про дату, час і місце судового засідання відповідач була повідомлена своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Через канцелярію суду відповідач [PERSON] подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» вона визнає у повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутності(а.с.68). Суд, дослідивши матеріали справи, та онінивши надані докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. ПАТ КБ «ПриватБанк» включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формуваню(а.с.34). ПАТ КБ «ПриватБанку», внесеному до Державного реєстру банків 19.03.1992 року за №92, Національним Банком України видана банківська ліцензія №22 від 05.10.2011 року на право надання банківських послуг, визначених частиною третьою статті 47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність»(а.с.33). З Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк»(нова редакція) вбачається, що Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобовязань закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»(а.с.35). У відповідності зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг відповідача [PERSON] від 26.11.2010 року остання надала згоду на приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Зі змісту цієї заяви вбачається, що відповідач [PERSON] просиланадатина її імʼяплатіжну картку кредитка Універсальна та зазначила, що згодна з тим, що ця заява разом з памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Крім того, позичальник [PERSON] в цій заяві зазначила, що вона ознайомлена і згодна з Умовами і правилами надання банківських послуг(а.с.4). 15.12.2016 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк»та відповідач [PERSON] з метою створення сприятливих умов для виконання зобовязань за вище вказаним кредитним договором, уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукта кредитних карт, відповідно до якої банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 6688,64грн. на строк 36 місяців з 15.12.2016 р. по 31.12.2019р. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі потреби в сумі 6688,66грн., в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплаті процентіву розмірі 2,0% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту у вказані в заяві, Умовах а правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: пояинаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 262,42грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат у відповідності з Умовами та правилами. Дата остаточного погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.12.2019 року(а.с.5) Згідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Закону сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, як зазначено у ст. 628 ЦК України становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами, що передбачено ст. 629 ЦК України. Як встановлено судом, договір, що укладений між сторонами, складається з Анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанкута Умов і правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 СП-2010-256. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Судом встановлено, що 15.12.2016року між сторонами саме в письмовій формі був укладений договір, який підписаний представником позивача і відповідачем [PERSON]та складається з анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПривіатБанку, Генеральної угоди разом із наданими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами і правилами, тарифами. Відповідач [PERSON] висловила свою згоду на укладання договору саме в такій формі та зазначила, що вона ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому виді. Таким чином, на підставі наданих письмових доказів судом встановлено, що між сторонами був укладений договір, відповідно до умов якого, сторонами були прийняті на себе взаємні права та обовязки. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що позивач повністю виконав умови кредитного договору, видавши позивачу [PERSON] кредитні ресурси. У відповідності до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами/ з простроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Отже, у банка настає право вимагати від позичальника виконання основного зобов»язання не з моменту закінчення строку дії договору, а з моменту прострочення повернення чергової частини грошових коштів. Відповдіно до ст.ст. 610, 612 ЦК України порушення зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Як роз»яснено у п. 29постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2013 року «Про практику застосування судами законодавста при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішені спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статтей 1050,1054 ЦК і виходячи з того, що якщо договором встановлено обов»язок позичальника повернути кредит частинами (із простроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за кредитним договором укладеним з відповідачем [PERSON] станом на 11.02.2018 року складає10870,98грн., яка складається з наступного: 6370,02грн. - заборгованість за кредитом, 1483,33грн. - заборгованість по процентам (в т.ч. несплачені проценти на поточну заборгованість 143,41грн., несплачені проценти на прострочену заборгованість 1339,92грн.), 2548,00грн. нарахована комісія, а також штраф відповідно до п.2.2Генеральної угоди - 469,63грн.(а.с.3).Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобовязання, внаслідок чого утворилась заборгованість і у позивача виникло право вимагати її повернення. Суд визнає правильним наданий ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилась у відповідача [PERSON] за кредитним договором. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. В матеріалах справи відсутні будь-які обєктивні дані того, що відповідач вживав заходи для належного виконання зобовязання по даному правочину, у звязку з чим порушення зобовязання визнається судом таким, що сталося з його вини. Таким чином, в судовому засіданні встановлено і підтверджено належними письмовими доказами той факт, що відповідач [PERSON] дійсно отримала кредитні кошти, але належним чином не виконувала свої зобов»язання за укладеним договором, у зв»язку з чим утворилась заборгованість, а тому у позивача виникло право вимагати задоволення своїх вимог шляхом пред»явлення позову про дострокове стягнення всієї суми виниклої заборгованості При цьому суд, при вирішенні спору по суті, враховує вимоги ст.ст.12, 81 ЦПК України,відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] не скористалася своїми процесуальними правами учасника справи, не надала відзиву на позов та не надала суду жодних доказів, якщо у неї такі малися, що спростовують доводи позивача і надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, а навпаки, в поданій до суду заяві зазначила, що вона позовні вимоги визнає у повному обсязі. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до переконання про можливість задоволення позову у повному обсязі на підставі наявних у справі доказів, наданих позивачем. Крім того, у відповідності зі ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, оскільки позовні вимоги задоволені повністю у звʼязку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору в сумі 881,00грн. підлягають поверненню позивачу з державного бюджету, а 50 відсотків судового збору в сумі 881,00 грн. підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, у відповідності зі ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки позовні вимоги задоволені повністю, з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір в сумі 1762,00грн..

Outcome: approved