Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - позивач, ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду з вказаним позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON]В.), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 21 383,53 грн., яка складається з тіла кредиту - 11 734,53 грн., простроченого тіла кредиту - 2 627,14 грн., заборгованості за відсотками - 1 861,14 грн., заборгованості по комісіям 5 160,72 грн., та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 28.3.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та відповідачем шляхом акцептування Банком пропозиції Клієнта, було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 004-28531-280313, згідно умов якої позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок в національній валюті України із встановленням ліміту кредитної лінії у розмірі 14 361,67 грн. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, а відповідач скористався кредитною лінією, поте, станом на 05.06.2014 року не виконує належним чином зобов'язання за договором внаслідок чого виникла прострочена заборгованість, яка становить 21 383,53 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.10.2014 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною лінією, та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з'явився, просив розглядати справу за його відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлений належним чином, причини неявки невідомі. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.03.2013 року [PERSON] (Клієнт) звернувся до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (Банк) із заявою № 004-28531-280313 про відкриття поточного рахунку, оформлення платіжної картки та встановлення ліміту кредитної лінії в сумі 15 000,00 грн., яка була акцептована позивачем. Відповідно до ст.. 638 ЦПК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Отже, між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір. Згідно умов вказаного кредитного договору, ПАТ «Дельта Банк» відкриває [PERSON] поточний рахунок у національній валюті та видає платіжну картку із встановленням кредитного ліміту 15 000,00 грн. Так, у Тарифах визначено, що частка обов'язкового погашення тіла кредиту становить 2 % від суми використаних коштів станом на день розрахунку. Клієнт зобов'язаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, який складається із частки обов'язкового погашення тла кредиту, нарахованих процентів за кредит, плати за обслуговування овердрафту, процентів за овердрафт, штрафу за прострочену заборгованість, суми заборгованості минулих періодів. Процент за користування кредитною лінією становить 14,99 % річних, процент за недозволений овердрафт становить 48 % річних; плата за обслуговування кредитного залишку становить 3,95 % від суми використаних кредитних коштів. Як визначено ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), .за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, позивач зобов'язання за договором № 004-28531-280313 від 28.03.2013 року виконав в повному обсязі, проте, відповідач в порушення умов договору, взяті на себе зобов'язання не виконав, внаслідок чого за ним рахується заборгованість, яка станом на 05.06.2014 року становить в розмірі 21 383,53 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а. с. 9). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження виконання зобов'язань за договором відповідач не надав. Відтак, позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд задовольняє позов у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 243,60 грн. у відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved