Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство КБ «Приват Банк» звернулося до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що за кредитним договором від 24.10.2006 року № б/н [PERSON] було надано кредит у розмірі 10000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Всупереч умов укладених між сторонами договорів відповідач взятих на себе зобовязань не виконав, в звязку з чим станом на 30.11.2015 року виникла заборгованість перед Банком по сплаті кредиту в сумі 16520 грн. 10 коп. Проситьт стягнути з [PERSON] вказану заборгованість та судові витрати. В судове засідання представник Банка не зявився, надав суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, справу розглядати у його відсутності. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем 05.02.2016 року було заключино генеральну угоду, згідно якої, вона доручила банку здійснювати погашення заборгованості за кредитом та у підтвердження надала копії квитанцій про оплату боргу за кредитним договором від 02.05.2007 року . Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Як встановлено в судовому засіданні, згідно кредитного договору від 24.10.2006 року [PERSON] було надано кредит у розмірі 10000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Всупереч умов укладених між сторонами договорів відповідач взятих на себе зобовязань не виконав, в звязку з чим станом на 30.11.2015 року виникла заборгованість перед Банком по сплаті кредиту в сумі 16520 грн. 10 коп. (а.с. 4-15). Згідно розрахунку станом на 30.11.2015 року, відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитним договором в розмірі 16 520.10 грн. (а.с.4-8). Відповідно до укладеної генеральної угоди від 05.02.2016 року, відповідач зобовязалася погашати заборгованість за кредитом від 24.10.2006 року в період з 05.02.2016 року по 31.08.2016року в розмірі 2664.879 грн., кожного місяця (а.с. 38-40). Згідно копій квитанцій від 05.02.2016р., 24.03.2016р., 22.04.2016р., відповідач сплачує визначену Генеральною угодою сумму платежу. Враховуючи, що відповідач добровільно погашає заборгованість за кредитним договором, суд вважає, що вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] не підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed