Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» 04 лютого 2016 року звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.05.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №DNU0GK00001227, згідно якого банк зобовязався надати відповідачці кредит у розмірі 80000,00 доларів США на термін до 23.05.2027 року, а відповідачка зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, але відповідачка [PERSON] належним чином свої зобовязання не виконала, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за нею, станом на 25.01.2016 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 244184,45 долар США., яка складається з: заборгованість за кредитом у розмірі 57980,94 долар США; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 54770,19 долар США., заборгованість по комісії за користування кредитом 11264,00 долар США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 120169,32 долар США. Так як законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом, позивач просив, згідно уточнень, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 121001,13 доларів США, що за курсом 24.79 відповідно до службового розпорядження НБУ від 25.01.2016 року складає 2999618,01 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, про день місце та час проведення судового засідання сповіщений належним чином. Письмово просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 23.05.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №DNU0GK00001227, згідно якого банк зобовязався надати відповідачці кредит у розмірі 80000,00 доларів США на термін до 23.05.2027 року, а відповідачка зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с.9-10). Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, але відповідачка [PERSON] належним чином свої зобовязання не виконала, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за нею, станом на 25.01.2016 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 244184,45 долар США., яка складається з: заборгованість за кредитом у розмірі 57980,94 долар США; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 54770,19 долар США., заборгованість по комісії за користування кредитом 11264,00 долар США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 120169,32 долар США (а.с.4-7). Так як законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 121001,13 доларів США, що за курсом 24.79 відповідно до службового розпорядження НБУ від 25.01.2016 року складає 2999618,01 грн. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з відповідачів на користь позивача суму заборгованості у розмірі 121001,13 доларів США, що за курсом 24.79 відповідно до службового розпорядження НБУ від 25.01.2016 року складає 2999618,01 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів належить стягнути на користь позивача судові витрати, пропорційно до заявлених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved