Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «АктаБанк» 07 березня 2014 року звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 06 жовтня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «АктаБанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № В04-0130/Т/111697 про відкриття та обслуговування кредитного ліміту (овердрафту) по картковому рахунку. Відповідно до п.3.1 Договору Позивач надав [PERSON] кредитний ліміт шляхом відкриття відновлювальної Кредитної лінії до карткового рахунку в сумі 3 000,00 грн. згідно п.3.3 Кредитний ліміт (Овердрафт) ндавався відповідачу на строк до 1 року, з кінцевим терміном погашення всієї заборгованості за Кредитним лімітом (Овердрафтом) до 05.10.2012 року. Позивач виконав свої зобов'язання за Кредитним договором у повному обсязі, відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] та згідно п. 1.1.2. видав відповідачу платіжну картку типу Visa Classik за кредитним лімітом, встановленим п.3.1 Договору. У свою чергу відповідач порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів передбачених умовами кредитного договору, чим не виконав зобов'язання за договором, у зв'язку з чим станом на 26.02.2014 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 4 504,08 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 2 887,83 грн., заборгованості по відсотках - 1 610,48 грн., нарахованих за період з 06.12.2012 року по 25.02.2014 року, пені - 5,77 грн., нарахованої за період з 26.02.2013 року по 25.02.2014 року. Позивач просив розірвати кредитний договір № В04-0130/Т/111697 про відкриття та обслуговування кредитного ліміту (овердрафту) по картковому рахунку від 06.10.2011 року, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 4 5004,08 грн. та судові витрати. Позивач (його представник) у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. 21 травня 2014 року до суду надійшла заява від представника Позивача, в якій він просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв чи клопотань від нього не надходило. У відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочну форму розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Судом встановлено, що 06 жовтня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «АктаБанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № В04-0130/Т/111697 про відкриття та обслуговування кредитного ліміту (овердрафту) по картковому рахунку. Відповідно до п.3.1 Договору Позивач надав [PERSON] кредитний ліміт шляхом відкриття відновлювальної Кредитної лінії до карткового рахунку в сумі 3 000,00 грн. згідно п.3.3 Кредитний ліміт (Овердрафт) ндавався відповідачу на строк до 1 року, з кінцевим терміном погашення всієї заборгованості за Кредитним лімітом (Овердрафтом) до 05.10.2012 року (а.с. 7-9). З матеріалів справи вбачається, що в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання не виконав, допустив прострочення повернення кредитних коштів, внаслідок чого за ним, виникла заборгованість, яка складає станом на 26.02.2014 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 4 504,08 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 2 887,83 грн., заборгованості по відсотках - 1 610,48 грн., нарахованих за період з 06.12.2012 року по 25.02.2014 року, пені - 5,77 грн., нарахованої за період з 26.02.2013 року по 25.02.2014 року. (а.с.13-14,6). У відповідності до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим право відношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу повернення грошових коштів у зв'язку із порушенням його виконання. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. В свою чергу згідно кредитного договору, укладеного між сторонами, позичальник зобов'язаний: 1) сплачувати заборгованість перед банком; 2) сплачувати банку проценти за користування кредитом; 3) штрафні санкції за прострочення виконання зобов'язань. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках. встановлених договором або законом. Оскільки відповідачем були порушені умови погашення заборгованості, які передбачені зазначеним кредитним договором від 06.10.2011 року, позивач обґрунтовано поставив питання про розірвання договору та стягнення заборгованості за кредитним договором і така вимога ґрунтується на нормах законодавства. Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача за своєю правовою природою законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню, а саме: розірвання Кредитного договору № В04-0130/Т/111697 від 06.10.2011 року та стягнення за вищевказаним кредитним договором заборгованості в розмірі 4 504,08 грн. Крім того згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати (а.с.4), і його вимоги задоволені, з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 487 грн. 20коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved