Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» 03 вересня 2015 року звернулося до Київського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № BLZKPbc00014562 від 23.02.2011 року в сумі 171833 гривні 85 копійок та судових витрат, посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. Представник позивача [PERSON] акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» у судове засідання не з'явився,\~\~надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача просив постановити заочне рішення по справі, та розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце слухання справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не сповістила. Відповідно до ст.74 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Частиною 3 ст. 76 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею. Згідно з відповіддю відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.16) [PERSON], [INFO], зареєстрована в [INFO], та саме за цією адресою направлялися судові повістки на імя [PERSON], а також за адресою попередньої реєстрації: [ADDRESS] (а.с.10). Враховуючи вищезазначені обставини та у відповідності до ст. ст. 224,\~225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. У судовому засіданні встановлено, що 23 лютого 2011 року між ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування № BLZKPbc00014562, за умовами якого: сума кредиту становить 25000 гривень 00 копійок; термін повернення кредиту 23 лютого 2014 року; процентна ставка 17% річних; комісія за управління кредитом 1,50% від суми кредиту; ПР поточний рахунок позичальника №2625450010/040000050055 код банку 380537; рахунок-кореспондент №29099150710141 код банку 380537; правила правила користування платіжними картками фізичних осіб ПАТ «ВіЕйБі банк», затвердженими наказом голови правління №1316 від 29.09.2010 року; штраф, передбачений п.4.2 загальної частини договору 25% від суми кредиту; пеня, передбачена п.4.3 загальної частини договору (ставка) 0,50% пеня розраховується за методом «факт/360» (метод «факт/360» передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів); адреса для кореспонденції м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 81/3, 33. Відповідно до п.1.1 договору банківського обслуговування № BLZKPbc00014562 від 23.02.2011 року, укладений сторонами договір є комплексним, відповідно до положень ст.ст. 2, 6 та 628 Цивільного кодексу України, і містить як норми, що регулюють правовідносини між сторонами, пов'язані з кредитуванням, так і положення, які регулюють відкриття та обслуговування поточного рахунку, де позичальник виступає держателем. Пунктом 1.2 передбачено, що банк надає позичальнику грошові кошти («кредит») в національній валюті України в сумі, зазначеній в п.1 спеціальної частини договору, у формі відкличної не відновлюваної кредитної лінії, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції, в порядку і на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому і що становитимуть невід'ємну частину цього договору. За умовами вказаного договору також встановлено, що: за користування кредитом встановлюється плата у вигляді процентів, які нараховуються за процентною ставкою в розмірі, зазначеному в п.3 спеціальної частини договору (номінальна ставка) (п.1.5). За обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата, у вигляді комісії за управління кредитом, розмір якої зазначається в п.4 спеціальної частини договору (п.1.6). За обслуговування ПР держатель сплачує комісійну винагороду банку згідно з чинними на дату надання послуги тарифами по обслуговуванню поточних рахунків фізичних осіб («тарифи»), а також сплачує всі заборгованості, що виникають у зв'язку з використанням ПР, дотримуючись правил. В день укладення цього договору тарифи доводяться держателю на паперовому носії, про що держатель, робить відповідну відмітку на примірнику банку. В подальшому тарифи доводяться до держателя у встановленому правилами порядку (п.1.8.2). Пунктом 2.4.1, 2.4.2 встановлено, що проценти за користування кредитними коштами розраховуються у валюті кредиту, виходячи з фактичної суми наданих кредитних коштів і строку кредитування, із розрахунку: рік рівний - 360 дням, місяць рівний ЗО дням, та сплачуються позичальником в порядку, передбаченому п.2.5 загальної частини договору. При розрахунку процентів, враховується день видачі кредитних коштів (день збільшення доступного залишку коштів на ПР позичальника) та виключається останній день строку остаточного повернення всіх кредитних коштів. Проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення частини кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у додатку №1 цього договору. Згідно з п.3.3.2 договору банківського обслуговування № BLZKPbc00014562 від 23.02.2011 року, позичальник зобовязаний щомісячно виконувати свої боргові зобов'язання відповідно до графіку в порядку, передбаченому п.2.5 загальної частини договору. Не пізніше визначеного п.2 спеціальної частини договору терміну, повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісії, а також на вимогу Банку сплатити можливу неустойку (штраф/пеню). Пунктами 4.2, 4.3, 4.5 вказаного договору встановлено, що у випадку невиконання позичальником обов'язку, передбаченого п.3.3.3 загальної частини договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобов'язань за договором перевищило 60 (шістдесят) календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф у розмірі, зазначеному в п.8 спеціальної частини договору. У випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань (а саме неповерненої чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п.9 спеціальної частини договору. Банк може використати право на застосування пені, починаючи з наступного дня, рахуючи з дати порушення позичальником терміну виконання свого грошового зобов'язання, передбаченого цим договором, а якщо така дата порушення припадає на вихідний, святковий або неробочий день, то рахуючи з першого робочого дня, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем, та закінчуючи днем, що передує даті повного виконання всіх прострочених грошових зобов'язань. Сплата позичальником неустойки (штрафу/пені) за цим договором здійснюється в національній валюті шляхом поповнення рахунку-кореспонденту. Відповідно до ст.\~525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею\~526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ч. 1 ст. 530 ЦК України,\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1\~ст. 610 ЦК України,\~порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частинами 1, 2\~ст. 612 ЦК України встановлено, що\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до\~ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. ст.\~1046,\~1047 ЦК України,\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1 ст.\~1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1, 2\~ст. 1050 ЦК України, \~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України,\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі\~ст. 60 ЦПК України,\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. З наданого представником позивача розрахунку заборгованості, вбачається, що станом на 26 серпня 2015 року, заборгованість відповідача за договором банківського обслуговування № BLZKPbc00014562 від 23.02.2011 року, складає 171833 гривні 85 копійок, яка складається з: простроченої до повернення суми кредиту 19338 гривень 77 копійок; прострочених процентів за користування кредитом 9113 гривень 66 копійок; комісії за РО 6420 гривень 28 копійок; плати за пропуск платежів 136961 гривня 14 копійок. Доказів сплати зазначеної суми відповідачем, в порушення вимог\~ст. 60 ЦПК України, суду не надано. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України,\~у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки\~грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобовязання. Згідно з ч. 1, 2\~ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» підлягають задоволенню, стягненню з відповідача [PERSON], у звязку з невиконанням умов договору банківського обслуговування № BLZKPbc00014562 від 23.02.2011 року, підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 171833 гривні 85 копійки. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням того, що позивача станом на дату надіслання позовної заяви до суду, а саме 31.08.2015 року, було звільнено від сплати судового збору відповідно до п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», у редакції яка діяла на час подання позовної заяви, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 1718 гривень 33 копійки.

Outcome: approved