Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний [PERSON]» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» [PERSON] (надалі - ПАТ «ВіЕйБі Банк», [PERSON]) звернулося в суд із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування доводів позовної заяви представником позивача зазначено, що 10 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/07, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 116 500,00 доларів США на придбання нерухомості, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 13% річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 10 серпня 2022 року, згідно графіку. 16 липня 2008 року додатковою угодою до кредитного договору № 1 було змінено розмір процентної ставки до 15%. В якості забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором № 014/07 від 10 серпня 2007 року між банком [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки від 10 серпня 2007 року, за умовами якого поручитель солідарно відповідає перед кредитором за виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань у повному обсязі за кредитним договором. У зв'язку із змінами у діючому законодавстві, Відкрите акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]». 18 травня 2010 року у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців зареєстровано зміни найменування юридичної особи. Відтак, ПАТ «ВіЕйБі Банк» є повним правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]». Банк виконав умови кредитного договору, надав [PERSON] кредит, а останній зобов'язався повернути його, сплатити відсотки за фактичний термін користування кредитом у строки та у розмірі, передбачені кредитним договором. Взятих на себе за кредитним договором № 014/07 від 10 серпня 2007 року зобов'язань [PERSON] не виконував належним чином, в зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість і банк змушений був звернутися до суду для стягнення заборгованості за кредитом. 20 грудня 2010 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення по цивільній справі № 2-9655/2010 про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 131 131,00 грн., з яких: кредит - 120 494,26 дол. США; проценти - 23 861,22 дол. США; комісія за РО - 2 815,73 грн.; пеня - 53 195,56 грн. У 2013 році заборгованість частково погашено, а саме по тілу - 10 397,85 дол. США., процентах - 23 861,22 дол. США, комісії - 2 815,73 грн. Таким чином, заборгованість за процентами по рішенню суду сплачена позичальником у 2013 році. Однак, повністю рішення суду так і не було виконано, та станом на 14 липня 2016 року загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 014/07 від 10 серпня 2007 року, відповідно становить 5 303 462,81 грн., з яких: кредит - 100 110,76 доларів США; проценти - 107 689,98 доларів США; комісія за РО - 13 590,50 гривень; неустойка - 131 990,71 гривень. Позивач просить суд стягнути частину заборгованості за процентами, що виникла з 11 березня 2010 року (відповідно до рішення суду) по 10 серпня 2010 року і становить суму 4 083,68 доларів США (27 944,90 дол. США - 23 861,22 дол. США, в розрахунку стовпчик 9, рядки 31-34), в перерахунку на національну грошову одиницю України (курс НБУ 24 821286 за один долар США станом на дату розрахунку: 14.07.2016) 101 362,19 грн., а також судові витрати. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 листопада 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача ПАТ «ВіЕйБі Банк» в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. Додатково зазначив, що права та обовязки йому відомі, відводу не заявляє, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялися належним чином, відзиву не подали. Суд вважає, що відповідачі про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, відзиву не подали, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. \~ \~ \~ \~Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне. 10 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/07 (надалі - Договір), за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 116 500,00 доларів США, що складало еквівалент 588 325,00 грн., на придбання нерухомості, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 13% річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 10 серпня 2022 року, згідно графіку. Відповідно до п. 2.7 [PERSON] має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань. Згідно з п. 3.3.3 [PERSON] позичальник зобов'язаний щомісячно повертати частини кредитних коштів, згідно з умовами визначеними п. 2.5.1. договору, а також на вимогу Банку сплачувати можливі штраф та пеню. Пунктом 4.3 [PERSON] передбачено, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, та за несвоєчасну повну чи часткову сплату плати за обслуговування кредиту, позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 20 відсотків від суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів, плати за обслуговування кредиту. Банк виконав умови кредитного договору, надав [PERSON] кредит, а останній зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за фактичний термін користування кредитом у строки та у розмірі, передбачені кредитним договором. В якості забезпечення виконання зобов'язання за [PERSON] між Банком (Кредитор), [PERSON] (Боржник) та [PERSON] (Поручитель) було укладено договір поруки від 10 серпня 2007 року. За умовами цього договору Поручитель солідарно відповідає перед Кредитором за виконання [PERSON] зобов'язань у повному обсязі за Кредитним договором № 014/07 від 10 серпня 2007 року та додаткових договорів до нього. 16 липня 2008 року додатковою угодою №1 до Кредитного договору № 014/07 від 10 серпня 2007 року було змінено розмір процентної ставки до 15%. Відкрите акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» (скорочена назва ПАТ «ВіЕйБі Банк»), про що 18 травня 2010 року у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців зареєстровано зміни найменування юридичної особи. ПАТ «ВіЕйБі Банк» є повним правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]». Через невиконання взятих на себе зобовязань за Кредитним договором № 014/07 від 10 серпня 2007 року у [PERSON] виникла прострочена заборгованість, що стало підставою звернення Банку до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитом. 20 грудня 2010 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення по цивільній справі № 2-9655/2010 про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 131 131,17 грн., що також вбачається з копій виконавчих листів. Як зазначає представник позивача, судом достроково стягнуто: кредит - 120 494,26 дол. США; проценти - 23 861,22 дол. США; комісія за РО - 2 815,73 грн.; пеня - 53 195,56 грн. Після ухвалення рішення, у 2013 році, відбулося часткове погашення заборгованості, а саме по тілу - 10 397,85 дол. США., процентах - 23 861,22 дол. США, комісія - 2 815,73 грн. Однак, в повному обсязі рішення суду не було виконано, що вбачається із розрахунку заборгованості. Станом на 14 липня 2016 року загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 014/07 від 10 серпня 2007 року становить 5 303 462,81 грн., з яких: кредит - 100 110,76 доларів США; проценти - 107 689,98 доларів США; комісія за РО - 13 590,50 гривень; неустойка - 131 990,71 гривень. ПАТ «ВіЕйБі Банк» просить суд стягнути частину заборгованості за процентами, що виникла з 11 березня 2010 року (відповідно до рішення суду) по 10 серпня 2010 року і становить суму 4 083,68 доларів США, яка в перерахунку на національну грошову одиницю України (курс НБУ 24 821286 за один долар США станом на дату розрахунку: 14 липня 2016 року) складає розмір 101 362,19 грн. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Визначення поняття «зобовязання» міститься у ч.1 ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Положеннями ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст.530 ЦК України). Із статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобовязання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У звязку з невиконанням відповідачами договірних зобовязань [PERSON] звертався з позовом до суду за захистом своїх прав. Так, 20 липня 2010 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення в справі №2-2447/2010, яким позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» задоволено. Стягнуто солідарно із [PERSON], [PERSON] на користь банку 1\~131\~131,17 заборгованості по кредитному договору від 10 серпня 2007 року №014/07. Згідно мотивувальної частини рішення суду, у звязку з тим, що [PERSON] із 10 жовтня 2008 року не виконує належним чином своїх зобовязань, відповідно до умов кредитного договору, позивачем 10 листопада 2008 року за №1011, 1012 в адресу відповідача та поручителя були направлені листи з вимогою погасити заборгованість, що виникла, проте вони залишилися поза увагою боржника. 20 січня 2010 року за №85, 86 на адресу відповідачів повторно направлені листи з вимогою погасити заборгованість, що виникла, але і їх було проігноровано. Як встановлено в судовому засіданні під час розгляду справи №2-2447/2010, заборгованість [PERSON] за Кредитним договором №014/07 від 10 серпня 2007 року станом на 08 лютого 2010 року становить: заборгованість за кредитом 1 075 119,88 грн. (в дану суму включено заборгованість по процентах за користування кредитом; заборгованість по сплаті щомісячної комісії - 2\~815,73 грн.; штраф за несвоєчасне погашення кредиту, сплату процентів за користування кредитом в розмірі 20% від суми заборгованості згідно з умовами кредитного договору №014/07 від 10 серпня 2007 року становить 53\~195,56 грн. Загальна заборгованість відповідачів за кредитним договором №014/07 від 10 серпня 2007 року станом на 08 лютого 2010 року включно, становить 1\~131\~131, 17 грн. Тобто, ПАТ «ВіЕйБі Банк» скористався своїм правом та в порядку, визначеному ч. 2 ст. 1050 ЦК України, достроково стягнув суму кредиту, що залишилася, а також проценти. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора\~нараховувати передбачені\~договором проценти\~за кредитом\~припиняється у\~разі пред'явлення\~до позичальника\~вимог\~згідно з\~ч.\~2\~ст.\~1050\~ЦК України. Тобто,\~Кредитор має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора надає Банку право лише на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України Даного правового висновку дійшов Касаційний цивільний суд Верховного Суду в Постанові від 14 лютого 2018 року у провадженні №61-2404св18. Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 564/2199/15-ц, висловив позицію, що згідно з ст. 611 ЦК України після того, як кредитор направив боржнику вимогу про дострокове погашення кредиту, він змінив терміни повернення кредиту, які були передбачені кредитним договором. Тобто, визначений термін повернення кредиту частинами був правомірно змінений кредитором на повернення всією сумою в термін 30 днів з моменту отримання вимоги. Водночас сам кредитний договір припинив свою дію з дати направлення вимоги про дострокове погашення кредиту. [PERSON] Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, вважала, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже строк дії кредитного договору змінився. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відтак, суд приходить до висновку, що Кредитний договір № 014/07 від 10 серпня 2007 року, укладений сторонами спору, припинив свою дію, а тому позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі\~Банк» про стягнення частини заборгованості за процентами, що виникла з 11 березня 2010 року (відповідно до рішення суду) по 10 серпня 2010 року і становить суму 4 083,68 доларів США, що в перерахунку на національну грошову одиницю України станом на дату розрахунку складає 101 362,19 грн. не ґрунтуються на вимогах закону, є безпідставними та до задоволення не підлягають. В силу ст.141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed