Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача - [PERSON] заборгованість за кредитним договором № KGH0AD40305573 від 22 серпня 2011 року у сумі 15557,80 гривень та судові витрати по справі, посилаючись на те, що відповідач не виконує умови договору, в результаті чого утворилась заборгованість. Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив суду, що автомобіль на який відповідач отримував у кредит, дійсно був переданий відповідачем банку для врегулювання кредитної заборгованості в позасудовому порядку. Він був реалізований в порядку передбаченому договором застави, а отримані кошти з його реалізації були направлені на погашення заборгованості за договором кредиту згідно зі черговості погашення заборгованості. Однак отриманих коштів не вистачило на погашення всієї суми заборгованості за кредитним договором, як наслідок банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, яка залишилась і до теперішнього часу не погашена. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, пояснив суду, що позов не визнає в повному обсязі, тому, що він добровільно передав банку автомобіль на який отримував кредит для його реалізації та погашення суми виниклої заборгованості по кредиту. З того часу позивач не інформував його за яку суму було продано автомобіль, жодних листві щодо залишку заборгованості по кредиту від банку він не отримував, а тому вважав, що його заборгованість перед банком повністю погашена за рахунок проданого автомобіля. Чи підписував він додаткову угоду №1 від 15.05.2013 точно не пам'ятає, однак запевнив суд, що копію вказаної угоди та графік погашення він не отримував, як наслідок і не знав, що йому необхідно сплачував по 432, 30 грн. щомісячно. Просив суд в задоволені позову відмовити. Судом встановлено, що 22 серпня 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений договір приєднання №AD40305573, згідно з умовами якого банк зобов'язувався надати позичальнику кредит у загальному розмірі 29370,00 грн., а позичальник прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього договору. Кредит надається на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Пункт 1.2 зазначеного договору зазначає базові умови кредиту: загальна сума - 29370,00 грн., валюта кредиту - гривня, мета кредиту - придбання авто і сплата необхідних платежів передбачених п. 1.2.3 договору, дата видачі кредиту - не пізніше 22.08.2011, дата погашення - 19.08.2016, процентна ставка - 20,04 % річних та інше. Відповідно до п. 1.9. вказаного договору щомісяця в період сплати позичальник зобов'язаний сплатити щомісячний платіж в розмірі 882,11 грн. для погашення заборгованості за кредитом, винагородою та процентами за користування ним, що підтверджується копією графіку погашення кредиту, з яким позичальник був ознайомлений (а.с. 7-8). Відповідно до умов договору приєднання відповідач 22.08.2011 уклав з ЗАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» договори страхування наземного транспорту та особистого страхування (а.с.63-66). 10.02.2012 відповідач передав позивачу заставний автомобіль для його реалізації по ринковій вартості і направлення отриманих коштів на погашення заборгованості по кредиту, вказана обставина підтверджується копією акту, який міститься в матеріалах справи (а.с.58). Згідно із копією довіреності від 20.02.2012 [PERSON] надав ПАТ КБ «Приватбанк» право бути його представником в державних та інших підприємствах, установах і організація, незалежно від форм власності, в тому числі в відповідних органах Державтоінспекції України, органах нотаріату, при вирішенні питань, пов'язаних з відчуженням (продажем або обміном), користуватися належним йому на праві особистої власності транспортним засобом (а.с.59). Як вбачається з листа ПАТ КБ «Приватбанк» за № 20.1.0.0.0/7-20140108/1484 від 10.01.2014, ПАТ КБ «Приватбанк» 20.06.2012 реалізував автомобіль за 25740,00 грн., всі суми виручені в результаті такої реалізації використовувались в першу чергу для відшкодування всіх витрат, яких банк зазнав у зв'язку із зверненням стягнення на предмет застави. Кошти, що залишаються після відшкодування витрат банку використовувались для погашення інших забезпечених вимог (пеня в сумі 1878,71 грн., прострочена комісія по кредиту в сумі 4922,82 грн., прострочена загальна заборгованість за кредитом 2126,91 грн., штрафи 315,49 грн., нараховані відсотки 466,81 грн., нарахована комісія 134,08 грн., загальна заборгованість за кредитом у сумі 15895,18 грн.). Коштів від реалізації автомобіля було недостатньо для повного погашення заборгованості за договором №AD40305573 від 22.08.2011 (а.с.77-78). 15 травня 2013 року відповідач уклав з позивачем додаткову угоду №1 до кредитного договору №AD40305573 від 22.08.2011. Згідно з п. 1 вказаної угоди суму заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання цієї додаткової угоди зменшено на 4029, 85 грн.. Датою остаточного погашення заборгованості за договором зазначено 29.05.2015. Графік погашення кредиту викладено у новій редакція, він є невід'ємною частиною цієї додаткової угоди. Відповідно до зміненого графіку погашення кредиту, відповідач зобов'язаний щомісячно сплачувати 432,30 грн.. Факт отримання відповідачем одного з оригіналів вказаного договору підтверджується його особистим підписом, який міститься в додатковій угоді № 1 (а.с.70-72). Однак відповідач з моменту укладення додаткової угоди жодних платежів з погашення кредитної заборгованості не здійснював, а тому станом на 04 листопада 2013 року порушив умови договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 15557 грн. 80 к., яка складається з: заборгованість по кредиту - 10754,59 грн.; заборгованість за відсотками - 2,43 грн., заборгованість з пені - 4800,78 (а.с. 4). Заборгованість за договором Відповідачем до теперішнього часу не погашена. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В силу ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором. Ст.525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частина 1 ст. 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, в також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1052 Цивільного кодексу України, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Висновок суду ґрунтується на тому, що відповідачем порушені умови договору, в результаті чого утворилась заборгованість. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 229,40 грн. На підставі ст.ст. 525 - 527, 530, 625, 634, 638, 1050, 1052, 1054 ЦК України,

Outcome: approved