Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтувавши свої позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного Договору № б/н від 27.07.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.05.2018 року має заборгованість - 114883,17 грн., яка складається з наступного: - 2280,70 грн. - заборгованість за кредитом; - 101617,25 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 5038,40 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 5446,82 грн. - штраф (процентна складова). Просять суд стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» дану заборгованість за кредитним договором та судові витрати. В судове засідання представник позивача, Гаренко Н.В., яка діє на підставі довіреності №9437-К-Н-О від 03.11.2017 року, не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач, [PERSON], належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, у відзиві на позовну заяву зазначив, що позов визнає в частині заборгованості за кредитом в розмірі 2280,70 грн. та заборгованість по відсоткам в розмірі 2499,63 грн., в частині позовних вимог про стягнення пені та штрафу просить відмовити. Крім того, просить застосувати позовну давність, оскільки розрахунок складений позивачем за період з 27.07.2012 року по 31.05.2018 року, тобто за межами трирічного строку. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 27.07.2012 року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, та погодився з тим, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, пам'яткою клієнта та Тарифами банку, з якими він ознайомився в письмовому вигляді, складають між ним та банком договір (а.с.7). Згідно з вимогами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Враховуючи вказані приписи закону, а також фактичні обставини, суд приходить до переконання, що між сторонами дійсно укладений кредитний договір без номеру, який відповідно до статті 526 ЦПК України повинен виконуватися належним чином. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до пункту 3.2 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням ПАТ КБ «Приватбанк» і Клієнт дає право банку в будь-який час змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до пункту 5.5 Правил користування платіжною карткою Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами ПАТ КБ «Приватбанк» з розрахунку 360 календарних днів на рік. З матеріалів справи вбачається, що станом на день укладання ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] кредитного договору базова процентна ставка за кредитом дорівнювала 36.00 % на рік. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним Договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеним порушенням зобов'язань за кредитним договором станом на 31.05.2018 року має заборгованість - 114883,17 грн., яка складається з наступного: - 2280,70 грн. - заборгованість за кредитом; - 101617,25 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 5038,40 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 5446,82 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 629 ЦК України чітко встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні Позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним Договором належним чином не виконав, внаслідок чого повинен сплачувати штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. Однак, відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення Проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014. За змістом ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до зазначених населених пунктів належить м. Слов'янськ Донецької області. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] на момент укладання договору і в теперішній час, зареєстрований в м. Слов'янську Донецької області, що підтверджено копією його Паспорта та довідкою Відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов'янської міської ради, суд приходить до висновку, що на зазначені договірні правовідносини розповсюджується дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VІІ від 02.09.2014 року, у зв'язку з чим Банк повинен був не нараховувати або скасувати відповідачу нарахований розмір пені. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 5038,40 грн. задоволенню не підлягають. Вимога ПАТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення з відповідача штрафів в сумі 500,00 грн. та 5446,82 грн. відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VІІ за період з 14 квітня 2014 року, банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Що стосується розрахунку ПАТ КБ «Приватбанк» щодо доведеності розміру заборгованості за процентами за користування кредитом, то повністю з даним розрахунком суд погодитися не може. Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що при укладенні договору сторони домовились про сплату відповідачем процентів у розмірі 36.00% на рік. Однак, протягом дії кредитної картки процентна ставка за користування кредитом змінювалась і становила у період з 1 квітня 2015 року по теперішній час 43,2% річних. Згідно з ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу; поєднання створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права, з шануванням прав та інтересів інших осіб, моралі суспільства тощо. При цьому справедливість можна трактувати як визначення нормою права обсягу, межі здійснення і захисту цивільних прав та інтересів особи адекватно її ставленню до вимог правових норм. Добросовісність означає прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. Розумність - це зважене вирішення питань регулювання цивільних відносин з урахуванням інтересів усіх учасників, а також інтересів громади (публічного інтересу). Відповідно до статті 1056-1 ЦК України у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Судом встановлено, що збільшення Приватбанком процентної ставки за користування відповідачем кредитними коштами відбувалось з порушенням вимог вказаної норми. Відповідач не був письмово повідомлений банком про збільшення процентної ставки, з ним не підписувались будь-які угоди щодо цього. Таким чином, збільшення процентної ставки відбулося в односторонньому порядку банком без згоди позичальника. Тому такі дії ПАТ КБ «Приватбанк» є незаконними і не можуть бути підставою для стягнення з відповідача заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом у підвищеному розмірі. Отже, відповідач має сплатити банку заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом не з розрахунку 43,20% річних, оскільки збільшення процентної ставки в односторонньому порядку банком без згоди позичальника є незаконною, а з розрахунку 36.00% річних, як було обумовлено сторонами на час укладення кредитного договору. В судовому засіданні встановлено, що станом на 31.03.2015 року заборгованість за відсотками нарахована вірно в розмірі 3389,71 грн. Однак, починаючи з квітня 2015 року суд вважає за необхідне здійснити перерахунок заборгованості по відсоткам, виходячи з такої формули: (сальдо заборгованості х 36.00% : 360 х кількість днів у місяці). Виходячи з наведеної формули, заборгованість за процентами становить: квітень 2015 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 30 = 68,42 грн., травень 2015 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 31 = 70,70 грн., червень 2015 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 30 = 68,42 грн., липень 2015 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 31 = 70,70 грн., серпень 2015 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 31 = 70,70 грн., вересень 2015 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 30 = 68,42 грн., жовтень 2015 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 31 = 70,70 грн., листопад 2015 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 30 = 68,42 грн., грудень 2015 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 31 = 70,70 грн., січень 2016 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 31 = 70,70 грн., лютий 2016 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 29 = 66,14 грн., березень 2016 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 31 = 70,70 грн., квітень 2016 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 30 = 68,42 грн., травень 2016 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 31 = 70,70 грн., червень 2016 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 30 = 68,42 грн., липень 2016 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 31 = 70,70 грн., серпень 2016 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 31 = 70,70 грн., вересень 2016 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 30 = 68,42 грн., жовтень 2016 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 31 = 70,70 грн., листопад 2016 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 30 = 68,42 грн., грудень 2016 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 31 = 70,70 грн., січень 2017 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 31 = 70,70 грн., лютий 2017 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 28 = 63,86 грн., березень 2017 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 31 = 70,70 грн., квітень 2017 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 30 = 68,42 грн., травень 2017 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 31 = 70,70 грн., червень 2017 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 30 = 68,42 грн., липень 2017 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 31 = 70,70 грн., серпень 2017 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 31 = 70,70 грн., вересень 2017 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 30 = 68,42 грн., жовтень 2017 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 31 = 70,70 грн., листопад 2017 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 30 = 68,42 грн., грудень 2017 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 31 = 70,70 грн., січень 2018 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 31 = 70,70 грн., лютий 2018 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 28 = 63,86 грн., березень 2018 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 31 = 70,70 грн., квітень 2018 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 30 = 68,42 грн., травень 2018 року: 2280,70 х 36.00% : 360 х 31 = 70,70 грн., Загальна сума заборгованості по відсоткам становить 3389,71 + 2638,72 = 6028,43 грн. Таким чином з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором № б/н від 27.07.2012 року станом на 31.05.2018 року у розмірі 8309,13 грн., яка складається з наступного : - 2280,70 грн. - заборгованість за кредитом; - 6028,43 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Щодо клопотання відповідача про застосування строку позовної давності, то суд зазначає, що позивач не пропустив строку позовної давності, оскільки згідно з наданим розрахунком заборгованості вбачається періодична проплата по кредиту, що свідчить про визнання боргу відповідачем та тягне за собою переривання строку позовної давності. Отже, позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у сумі 127,39 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial