Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до укладеного договору №ABH0RX97510230 від 11.10.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 4997,39 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином не виконав зобовязання за договором, у звязку з чим станом на 30.03.2017 року за ним утворилась заборгованість в сумі 16753,77 грн., яка складається з наступного: 4997,41 грн. заборгованість за кредитом, 5,77 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1617,72 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 8858,88 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 773,99 грн. штраф (процентна складова). Таким чином, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №ABH0RX97510230 від 11.10.2013 року в сумі 16753,77 грн. У судове засідання сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не зявилися. Представник позивача просив розглядати справу без його участі та позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач та його представник надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, а також письмові пояснення, в яких зазначено, що позовні вимоги відповідач не визнає та взагалі заперечує, що будь-коли у 2013 році ставив свій підпис у заявах та інших документах з ціллю отримання кредиту. Позивач оригінали документів про оформлення кредиту не надає, а тому відповідач позбавлений можливості поставити на вирішення питання про проведення почеркознавчої експертизи. Таким чином, доказів щодо надання відповідачу кредиту, позивачем не надано, у звязку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 11.10.2013 року між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ABH0RX97510230, який складається з «Заяви позичальника», Довідки про умови кредитування А-Банку та сукупну вартість споживчого кредиту, Графіку погашення кредиту за договором №ABH0RX97510230 від 11.10.2013 року та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. У відповідності до рахунку б/н від 11.10.2013 року Термінал iPhone 5 коштує 5806 грн. Вказаний рахунок виписаний для [PERSON] продавцем магазину ПП [PERSON] Згідно з Заявою позичальника №ABH0RX97510230 від 11.10.2010 року, ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» було надано кредит [PERSON] у сумі 4997,41 грн. Строк кредиту 36 місяців: з 11.10.2013 року по 10.10.2016 року. Відсоткова ставка 0,12% річних. Вартість товару складає 5806 грн. Сума авансового внеску за товар, який сплачується за рахунок власних коштів позичальника становить 930 грн. З довідки про умови кредитування А-Банку та сукупну вартість споживчого кредиту вбачається, що відповідач ознайомлений з загальними умовами надання кредиту. Вказане підтверджується його власноручним підписом. Крім того, з Графіком погашення кредиту за договором №ABH0RX97510230 від 11.10.2013 року відповідач також ознайомлений, про що свідчить його власноручний підпис. У меморіальному ордері №BLFZ00QI91 від 11.10.2013 року зазначено, що ПАТ «А-БАНК» від імені платника [PERSON] на користь ПП [PERSON] згідно рахунку б/н від 11.10.2013 року суму 4876 грн. Відповідно до п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам при порушені позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 300 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. В статті 629 ЦК України зазначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. Суд звертає увагу на те, що при укладенні договору відповідач надав згоду на те, що заява позичальника разом з Довідкою про умови кредитування А-Банку та сукупну вартість споживчого кредиту, Графіком погашення кредиту за договором №ABH0RX97510230 від 11.10.2013 року та Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, складають між позичальником та банком договір про надання банківських послуг. Дану згоду відповідач особисто засвідчив своїм підписом, що є доказом того, що сторони погодилися з умовами договору. Договір у встановленому законом порядку недійсним не визнаний. Крім того, суд звертає увагу на те, що на підтвердження факту перерахування грошових коштів у сумі 4876 грн. відповідачем наданий меморіальний ордер №BLFZ00QI91 від 11.10.2013 року, копія якого наявна в матеріалах справи. Посилання представника відповідача на неможливість проведення почеркознавчої експертизи судом до уваги не приймається, оскільки ні відповідачем та його представником клопотання про призначення почеркознавчої експертизи не заявлялося. Згідно розрахунку, наданого банком, станом на 30.03.2017 року за відповідачем утворилася заборгованість в сумі 16753,77 грн., яка складається з: 4997,41 грн. заборгованість за кредитом, 5,77 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1617,72 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 8858,88 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 773,99 грн. штраф (процентна складова). Крім того, ЄСПЛ у рішенні по справі «Козинець проти України» (Заява № 75520/01) сформував концепцію, згідно якої при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. З огляду на вищевказане, на підставі сукупності письмових доказів, які є достатньо вагомими, чіткими і узгодженими між собою, суд доходить висновку про те, що саме з причини неналежного виконання зобовязань утворилася заборгованість за кредитом (тілом кредиту) в сумі 4997,41 грн., по відсоткам за користування кредитом в сумі 5,77 грн. та по комісії за користування кредитом в сумі 1617,72 грн., що загальною сумою становить 6620,90 грн. та вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Суд звертає увагу на те, що згідно вказаного розрахунку пеня нараховувалася за період з 25.12.2013 року по 30.03.2017 року. У відповідності до положень ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до розпорядження КМУ від 02 грудня 2015 р. № 1275-р м. Сєвєродонецьк Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Аналізуючи викладене, а також враховуючи те, що станом на час розгляду справи відсутній Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України, суд доходить висновку, що пеня та/або штраф за період з 14 квітня 2014 року, які були нараховані на суму заборгованості за кредитним договором, стягненню не підлягають. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума пені за кредитним договором в розмірі 142,80 грн., яка утворилася станом на 15.04.2014 року, а сума пені в розмірі 8716,08 грн. (8858,88 грн. 142,80 грн.) стягненню не підлягає. Не підлягають стягненню з відповідача і фіксована та процентна суми штрафу, оскільки позивачем не було надано відомостей щодо дати нарахування фіксованої суми штрафу в розмірі 500 грн. та процентної суми штрафу в розмірі 773,99 грн. та відповідно розрахунку, наданого банком, вказані суми штрафу були нараховані відповідачу на суму заборгованості станом на 30.03.2016 року, тобто в період проведення антитерористичної операції. З огляду на зазначене, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє часткове підтвердження в ході судового засідання, є частково достовірними та частково обґрунтованими, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість у загальній сумі 6763,70 грн., яка складається з: 4997,41 грн. заборгованість за кредитом, 5,77 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1617,72 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 142,80 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно із п. 36 постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року № 10 із змінами та доповненнями, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом). Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням №ВООР500ЕVR від 05.04.2017 року про сплату судового збору в сумі 1600 грн. Враховуючи те, що задоволено 40,37 % відсотків позовних вимог (6763,70 грн. від 16753,77 грн. складає 40,37 %), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, яка становить 645,92 грн. (1600 грн. х 40,37 %).

Outcome: partial