Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось з позовом до [PERSON], [PERSON], вказавши, що 17.09.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладені кредитний договір № 030-06/К-07, за умовами якого [PERSON] надані кредитні кошти в сумі 15000 гривень під 19,5% річних строком до 16.09.2009 року. На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором з [PERSON] 17.09.2007 року був укладений договір поруки, за яким поручитель несе солідарну відповідальність перед банком за зобовязаннями боржника за кредитним договором. 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України укладений договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк», за яким позивач набув право вимоги до [PERSON] за кредитним договором. Оскільки [PERSON] зобов'язання за кредитним договором не виконує, позивач просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 15182,45 гривень та судові витрати. Представник позивача в судове засіданні не зявився, в позовній заяві просять про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявлялась, про місце та час розгляду справи повідомлялась в установленому порядку за зареєстрованим місцем проживання. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні проти заявлених до [PERSON] вимог заперечував повністю. Посилаючись, що строк для звернення з вимогами до поручителя сплив, договір поруки припинив свою дію, а позивачем не доведено право вимоги за кредитним договором, просив у позові до [PERSON] відмовити. При дослідженні письмових доказів судом встановлено наступне. 17.09.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 030-06/К-07 (а.с. 6-11), відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в сумі 15000 гривень, зобовязавшись щомісяця до 10 числа кожного місяця сплачувати банку грошові кошти в сумі не менше 625 гривень для погашення заборгованості за кредитом, відсотків за користування кредитом у розмірі 19,5% на рік, з кінцевим терміном повернення 16.09.2009 року. 17.09.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк», [PERSON] на [PERSON] укладено договір поруки № 030-06/П-07, за яким [PERSON] поручилась перед ТОВ «Укрпромбанк» за виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором № 030-06/К-07 в солідарному порядку. Відповідно до довідки ПАТ «Дельта Банк» від 24.07.2012 року (а.с. 18) заборгованість за кредитним договором станом на 24.07.2012 року заборгованість за договором становить 15182,45 гривень, з яких 8692,18 гривень заборгованість за кредитом, 6490,27 гривень заборгованість по відсоткам. З виписки з особового рахунку (а.с. 53-56) вбачається, що останнє погашення заборгованості за тілом кредиту відбувалось у серпні 2008 року, за відсотками у грудні 2009 року. 30.06.2010 року між ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Український промисловий банк» та Національним банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобовязань, відповідно до пункту 4.1 якого Укропромбанк в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, передає [PERSON] права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Як вказує п. 4.3 цього договору [PERSON] у власність переходять права вимоги за зобовязаннями, визначеними в пунктах 1.7, 4.1 договору в обсязі і на умовах, що існували на момент передачі. Зазначений договір позивачем доданий до суду не повністю, а лише три аркуша з шести, та без додатків, тож встановити як його умови, так і перелік договорів, за якими ТОВ «Укрпромбанк» передав, а ПАТ «Дельта Банк» набув прав вимоги не виявляється можливим. Статті 10, 60 ЦПК України вказують, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. У відповідності до ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України). Стаття 512 ч. 1 ЦК України вказує, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Як вказує ст. 513 ч. 1 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Тож єдиним доказом існування правочину щодо передання права вимоги за такими договорами та, відповідно, набуття ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до [PERSON] та [PERSON] є відповідний письмових договір щодо заміни кредитора. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вказує ст. 27 ч. 2, 3 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Однією з підстав скасування рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2012 року та ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 28.01.2015 року, зазначеною в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18.11.2015 року, стала неналежність перевірки права позивача вимагати від відповідачів виконання зобовязань за кредитним договором. Натомість, отримавши копію цієї ухвали та завідомо знаючи про підстави скасування попередніх рішень суду по цій справі позивач не надав будь-яких додаткових доказів на підтвердження наявності у нього законних підстав заявляти вимоги за кредитним договором до відповідачів. Судом також враховується, що як вказує ст. 517 ч. 2 ЦК України боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитору прав у зобовязанні. Доказів належного повідомлення [PERSON] про зміну кредитора у зобовязанні позивачем не надано, оскільки про таку зміну ПАТ [PERSON]» повідомляв лише [PERSON] Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем належним чином не доведено отримання права вимоги за кредитним договором, укладеним між ТОВ «Українським промисловим банком» та [PERSON], у зв'язку з чим не вбачає законних підстав для задоволення позову. В частині вимог ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] суд враховує також, що відповідно до ст. 559 ч. 4 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до правової позиції, висловленої в Постанові Верховного Суду України від 17.09.2014 року № 6-53цс14, який є обовязковим відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Термін виконання зобовязань з повернення кредиту та сплати відсотків за кредитним договором № 030-06/К-07 сплив 16.09.2009 року, а з позовом до боржника та поручителя ПАТ «Дельта Банк» звернувся у серпні 2012 року, тож порука [PERSON] за кредитним договором є припиненою, що є додатковою підставою для відмови у позові про стягнення заборгованості з [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: dismissed