Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначало, що 04.02.2015 між банком та [PERSON] було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № 2196963. 04.02.2015 між банком та [PERSON] було укладено Додатковий договір № 1 до договору про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № 2196963. Сторони домовились Додатковим договором № 1 внести до основного договору наступні зміни. Відповідно до умов Додаткового договору № 1 банк надає [PERSON] кредит в розмірі 949 грн., шляхом обов`язкової слати щомісячних платежів, з фіксованою процентною ставкою 24 процентів річних. Свої зобов`язання [PERSON] належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 06.03.2018 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 1778, 30 грн., яка складається з наступного: 948,08 грн. основної заборгованості (простроченої), 19,33 грн. процентів за користування кредитом (строкових), 148,83 грн. процентів за користування кредитом (прострочених), 290,08 грн. пені за прострочену заборгованість, 2 грн. комісії за розрахунково-касове обслуговування (простроченої), 104,29 грн. інфляційних на суму простроченого кредиту, 32,28 грн. інфляційних на суму нарахованих та неслачених процентів, 25,48 грн. 3 % річних на суму простроченого кредиту, 7,93 грн. 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість у розмірі 1778, 30 грн. за кредитним договором № 2196963 від 04.02.2015, а також судовий збір в розмірі 1762 грн. [PERSON] проти задоволення позову заперечила. Позивач подав заяву про розгляд справи за відсутності його представника та вказав на те, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності [PERSON] , яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 04.02.2015 між ПАТ «Державний ощадний банк України» (далі - банк) та [PERSON] (клієнт) було укладено Додатковий договір № 1 до договору № 2196963 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки (далі- додатковий договір) (а.с. 6). Відповідно до п. 1.1 додаткового договору Банк на підставі наданих Клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів відкриває Клієнту Рахунок за тарифним пакетом «Пенсійний» (в т.ч. «Арсенал»). Згідно з п. 1.1.1. додаткового договору поточний рахунок № [NUMBER] в Гривня України, код банку 322669 (надалі - «Рахунок») на умовах тарифного пакету «Пенсійний» (в т.ч. «Арсенал»), Тарифів за коритсування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку (надалі - «Тарифи»). Пунктом 1.1.2. додаткового договору передбачено, що Банк надає Клієнту Платіжну картку та ПІН- конверт до неї. Відповідно до п. 1.1.4. додаткового договору сума кредиту за Договором становить 949 грн. Згідно з п. 1.1.4. додаткового договору фіксована процентна ставка за Договором встановлюється в розмірі 24 процентів річних. Відповідно до п. 4.4. додаткового договору Клієнт зобов`язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по Рахунку та сплачувати за Кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по Рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітнім або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з Договором. В разі порушення строку сплати платежів за Договором Клієнт зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаноного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові уразі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує. Згідно з розрахунками, наданими позивачем (а.с. 9-11), заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 06.03.2018 року складає 1778, 30 грн., з яких: 948,08 грн. основної заборгованості (простроченої), 19,33 грн. процентів за користування кредитом (строкових), 148,83 грн. процентів за користування кредитом (прострочених), 290,08 грн. пені за прострочену заборгованість, 2 грн. комісії за розрахунково-касове обслуговування (простроченої), 104,29 грн. інфляційних на суму простроченого кредиту, 32,28 грн. інфляційних на суму нарахованих та неслачених процентів, 25,48 грн. 3 % річних на суму простроченого кредиту, 7,93 грн. 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами (п. 1 ч. 2 ст. 76 ЦПК України). Частинами 1-3 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення 948,08 грн. основної заборгованості (простроченої). Разом з тим, позивачем не надано доказів на обґрунтування позовних вимог до відповідача про стягнення 19,33 грн. процентів за користування кредитом (строкових), 148,83 грн. процентів за користування кредитом (прострочених), 290,08 грн. пені за прострочену заборгованість, 2 грн. комісії за розрахунково-касове обслуговування (простроченої), 104,29 грн. інфляційних на суму простроченого кредиту, 32,28 грн. інфляційних на суму нарахованих та неслачених процентів, 25,48 грн. 3 % річних на суму простроченого кредиту, 7,93 грн. 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів, а тому позов в цій частині не підлягає задоволенню. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1 762 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial