Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до Деснянського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за договором про надання кредиту № 5363 від 22.01.2008 в розмірі 150 000,00 грн. та понесені судові витрати в сумі 2 253,38 грн. Позов мотивовано тим, що за кредитним договором №б/н від 16.09.2009 року відповідач [PERSON] , отримав кредит у розмірі 150 000,00 грн. строком на 36 місяців, з зобов`язанням погасити суму кредиту не пізніше 21.01.2011 р., а також сплачувати 20% річних Позивачем всі зобов`язання за договором були виконані належним чином, відповідачу було надано кредит в розмірі 150 000,00 грн. Відповідно до п. 3.3.3 та 3.3.4 договору відповідач зобов`язувався здійснювати погашення кредиту рівними частинами та сплату нарахованих відсотків до останього числа кожного місяця, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. В якості забезпечення належного виконання договірних зобов`язань перед АТ «Ощадбанк», поручителем по договору виступила [PERSON] згідно договору поруки № 5675 від 22.01.2008 р. У порушення норм Закону та умов договору відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 18.04.2018 р. має заборгованість у сумі 56 678, 5 грн. Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. На підставі викладеного з урахуванням розрахунків загальна сума заборгованості відповідачів становить 150 225,41 грн., а саме: тіло кредиту - 56 678,65 грн., пеня - 15 412,86 грн., інфляційне збільшення заборгованості - 68 046,56 грн., три відсотка річних - 10 087,34 грн. Позивач просив задовольнити позов та стягнути вказану суму боргу і судові витрати з відповідачів. В судове засідання представник позивача, в суд не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача Івасюк І.Ю. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості як недоведеному. Крім того, позивач пропустив строк позовної давності, який відповідно до ст. 257 ЦК України становить три роки. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, доданому до позовної заяви, останній платіж по погашенню кредиту було проведено 31.01.2013 року. Наполягав на застосуванні строку позовної давності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. В ході розгляду даної справи встановлено, що за кредитним договором №б/н від 16.09.2009 року відповідач [PERSON] , отримав кредит у розмірі 150000,00 грн. строком на 36 місяців, з зобов`язанням погасити суму кредиту не пізніше 21.01.2011 р., а також сплачувати 20% річних Позивачем всі зобов`язання за договором були виконані належним чином, відповідачу було надано кредит в розмірі 150000,00 грн. Відповідно до п. 3.3.3 та 3.3.4 договору відповідач зобов`язувався здійснювати погашення кредиту рівними частинами та сплату нарахованих відсотків до останього числа кожного місяця, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. В якості забезпечення належного виконання договірних зобов`язань перед АТ «Ощадбанк», поручителем по договору виступила [PERSON] згідно договору поруки №5675 від 22.01.2008 р. Отже, у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору у відповідачів наявна заборгованість по тілу кредиту - 56678,65 грн., пеня - 15412,86 грн., інфляційне збільшення заборгованості - 68046,56 грн., три відсотка річних - 10087,34 грн. Згідно наданої позивачем виписки, останній платіж [PERSON] був внесений 31.07.2013р. , після закінчення строку кредитного договору 21.01.2011р. З позовом до суду про стягнення суми боргу з відповідачів позивач звернувся тільки 10.07.2018 року, пропустивши строк позовної давності визначений статтею 257 ЦК України. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Жодних клопотань про поважність причин пропуску строку позовної давності позивач не заявляв. Відповідно до вимог статті 267 ЦК України - сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи обставини викладені вище, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити в зв`язку із спливом строку позовної давності, оскільки про її застосування заявив представник відповідачів, позивач не звертався до суду про поновлення строку.

Outcome: dismissed