Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 04.05.2006 р. між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №MRА0АU00060116, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 46500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами на термін до 02.05.2013р. У порушення ст.ст.526,527,530 ЦК України та умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 19.08.2015 р. має заборгованість в загальній сумі 395701,58 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 46038,54 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 88084,16 грн., заборгованості за комісією - 5208,00 грн., заборгованості за пенею за несвоєчасність виконання виконання зобов'язань за договором - 256370,88 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредиту в загальному розмірі 395701,58 грн., судові витрати в сумі 5935,52 грн. У судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» присутній не був, надав заяву, у котрій просив справу розглянути у його відсутність, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні також присутній не був з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідача чи про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. За таких обставин, з урахуванням думки представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідача за наявними в справі доказами. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.05.2006р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №MRА0АU00060116, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 46500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами на термін до 02.05.2013р. Позичальником - відповідачем [PERSON] були порушені умови кредитного договору щодо сплати кредиту та, відсотків по ньому, тобто порушені вимоги ст.1049 ч.1 ЦК України та умови кредитного договору. Письмові докази по справі, а саме: кредитний договір (а.с.9-10); розрахунок заборгованості за договором (а.с.5-8), свідчать про отримання кредиту відповідачем [PERSON] та порушення умов щодо його повернення та сплати відсотків по кредиту. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з п.2.2.2. кредитного договору, - позичальник зобов'язується сплачувати відсотки за користування кредитом відповідно до п.1.1,3.1,3.2 договору. Відповідно до п.2.2.3. кредитного договору, - позичальник зобов'язується сплатити банку винагороду і комісію відповідно до п.1.1,3.1,3.2 договору. Згідно з п. 4.1. кредитного договору, при порушення позичальником будь-якого зобов'язання, передбачених п.п.2.2.2, 2.2.3 даного договору банк має право нараховувати, а позичальнок зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Відповідно до ст.534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу. Згідно зі ст.599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Також суд погоджується із правильністю розрахунку позивачем сум заборгованості, які містяться в позовній заяві (а.с.5-8). Таким чином, суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості за кредитним договором. Зважаючи на вищенаведене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати в сумі 5935,52 грн.

Outcome: approved