Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк», кредитор, позивач або банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON], [INFO] (далі - позичальник, боржник або відповідач), третьої особи [PERSON], [INFO]. (далі - позичальник, боржник або третя особа) про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 146 191,56 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між сторонами договору № 490083273 від 30.07.2008 року (далі - договір, кредитний договір) третя особа отримала кредит в сумі 24 447,46 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18,50% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач, третя особа не виконують умови взятого на себе зобов'язання, не погашають кредит та не сплачують проценти за користування кредитом, в зв'язку з чим, станом на 05.02.2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 146 191,56 грн., яка складається з : 7 522,68 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 135 406,46 грн. - заборгованість за кредитом; 599,18 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 10 785,10 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Саме порушення відповідачами своїх зобов'язань за договором і змусило позивача звернутись до суду. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України. Натомість, подали заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі, а також зазначили, що вони в період з квітня по вересень 2015 року сплатили позивачу (ПАТ «Альфа-Банк») 450,00 доларів США (а.с.81, 82). Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.34). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ним позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В свою чергу, статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка в частині 1 вказує на підстави звільнення від доказування, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином згідно (відповідно) до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» з 19.08.2009 року є правонаступником всіх прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» згідно з розділом 1 п. п. 1.1. 1.2. нової редакції статуту ПАТ «Альфа-Банк», погодженого Національним банком України 18.04.2013 року (а.с.30-32). Судовим розглядом встановлено, що 30.07.2008 року [PERSON], [INFO]., отримав у позивача ПАТ «Укрсоцбанк» кредит у розмірі 24 447,46 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18,50% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на підставі кредитного договору № 490083273 від 30.07.2008року, строком до 30.07.2015 року, з цільовим призначенням : на придбання рухомого майна та оплату страхової суми (а.с.6-8, 19-21). В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 490083273 від 30.07.2008року, між позивачем, відповідачем та третьою особою було укладено договір поруки № 490083273-П від 30.07.2008 року відповідно до якого відповідач зобов'язався перед банком у повному обсязі солідарно відповідати за своєчасне виконання третьою особою усіх його зобов'язань за кредитним договором та додатковими договорами (угодами) до договору, які можуть бути укладені в майбутньому (а.с.17). Зокрема, 20.06.2011 року між тими самими сторонами було укладено договір про внесення змін і доповнень № 1 до договору поруки № 490083273-П від 30.07.2008 року. Вищезазначеним кредитним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків та інших витрат. За приписами ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Як зазначається у п. 1 оглядового листа Вищого господарського суду України від 26 липня 2002 року № 01-8/870 вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, однак унеможливлює урахування розрахованого Державним комітетом статистики України індексу інфляції для обґрунтування вимог, пов'язаних із знеціненням валюти боргу. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Стаття 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач виконав усі взяті на себе зобов'язання, надавши відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 24 447,46 доларів США, зі сплатою 18,50% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком до 30.07.2015 року. Відповідно до п. 3.4. кредитного договору № 490083273 від 30.07.2008 року у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати відсотків, комісій згідно умов договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% (один) відсоток від простроченої суми за кожний день прострочення. Позивач має право вимагати від позичальника відшкодування збитків, завданих через невиконання чи неналежне виконання позичальником зобов'язань, передбачених договором (п. 3.5. кредитного договору). Згідно п. 3.6. кредитного договору сплата неустойок за неналежне виконання або невиконання зобов'язань за цим договором не звільняє позичальника від подальшого належного виконання цих зобов'язань та не позбавляє кредитора права звертатись з вимогою про дострокове повернення кредиту. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 05.02.2015 року за вищезазначеним договором утворилась заборгованість перед банком в сумі 146 191,56 грн., яка складається з : 7 522,68 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 135 406,46 грн. - заборгованість за кредитом; 599,18 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 10 785,10 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом (а.с.28-29). Відповідно до ст. 61 ЦПК Україна кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач, третя особа за період з квітня по вересень 2015 року сплатили позивачу сукупно 7 753,37 грн., що підтверджується копіями квитанцій (а.с.54, 58-59, 63) в іншій частині сторони умови договору не виконали, заборгованість за кредитом не сплатили в повному обсязі, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з відповідача підлягає стягненню борг в сумі 138 438,19 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають також стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 461 грн. 92 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial