Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за генеральною угодою, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту карт б/н від 13.11.2014 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 9 800,12 грн. вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 01 по 25 число кожного місяця Відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Кредит відповідачем було отримано, проте свої зобов'язання за договором він виконував не належно, а тому станом на 19.09.2016 року заборгованість позичальника становить 12 298,08 грн. з яких: 6 492,86 грн. - заборгованість за кредитом; 1 490,14 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3 116,25 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 1 198,83 грн. - штраф. Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі в розмірі 1378,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково та додатково пояснила суду, що визнає позов в частині стягнення з неї заборгованості за кредитом у сумі 6 492,86 грн., оскільки вона ніде не працює, а ці обставини суттєво утруднюють можливість виплати кредиту. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеної 13.11.2014 року генеральної угоди [PERSON] отримала кредит у ПАТ КБ «Приватбанк» в розмірі 9 800,12 грн. вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 01 по 25 число кожного місяця Відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та Правилами, Тарифами складають між нею та банком Кредитний Договір, що підтверджено підписом у заяві. Відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов і правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих у банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами невиконаних зобов'язань перед банком. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом і відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідач порушуючи умови генеральної угоди, свої зобов'язання належним чином не виконав, що стверджується дослідженим в судовому засіданні розрахунком заборгованості по кредиту і станом на 31.03.2016 року заборгованість відповідача становить 19.09.2016 року заборгованість позичальника становить 12 298,08 грн. з яких: 6 492,86 грн. - заборгованість за кредитом; 1 490,14 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3 116,25 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 1 198,83 грн. - штраф. Згідно з ст. 525, 546, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Кредитор крім того має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, тобто грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Вищевикладені норми цивільного законодавства, а також умови генеральної угоди між сторонами, дають суду законні підстави для задоволення позову про стягнення заборгованості за генеральною угодою. Разом з тим, суд вважає за необхідне виключити розмір заборгованості за пенею та комісією та штрафу, залишивши до стягнення лише заборгованість за кредитом та заборгованість по процентам з наступних підстав. Виходячи із змісту ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Разом з тим, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача штрафу в розмірі 1 198,83 грн., оскільки встановлення розміру штрафу як неустойки у фіксованій твердій грошовій сумі суперечить ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України, відповідно до якої штраф обчислюються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, пеня обчислюються у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. У зв'язку із вищенаведеним у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Таким чином, до стягнення підлягає заборгованість в розмірі 7 983,00 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягає до задоволення, оскільки підтверджуються відповідним платіжним дорученням. У зв'язку з цим з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судовий збір в розмірі 894,50 грн.

Outcome: partial