Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 11 068.94 грн. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що згідно укладеного договору № б/н від 13.12.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4 000.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника та умов надання кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, який складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно Умов, однак вказані зобов'язання не виконуються. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання перед банком не виконав, тому позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом та просив стягнути на свою користь з відповідача загальну суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 13.12.2007 року станом на 31.10.2013 року у розмірі 11 068.94 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 3 490.41 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі - 6 029.74 грн., заборгованості по комісії за користуванням кредитом в сумі - 783.60 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 250.00 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 515.19 грн., а також сплачений судовий збір. В судовому засіданні представники позивача на позовних вимогах наполягали у повному обсязі, просили стягнути з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 13.12.2007 в сумі 11 068.94 грн. Відповідач, представник відповідача позовні вимоги не визнали, просили застосувати строк позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.12.2007 року між ПАТКБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 13.12.2007 року, за яким банк надав відповідачу кредит в розмірі 4 000.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Як вбачається з матеріалів справи, при укладенні кредитного договору були дотримані вимоги закону, сторони досягли згоди щодо істотних умов договору. Правовідносини, що виникли між сторонами у зв'язку з укладенням кредитного договору, регулюються положеннями ст. 1054 ЦК України, згідно якої за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В порушення вимог законодавства та умов договору відповідач [PERSON] свої зобов'язання перед банком не виконав, тому станом на 31.10.2013 року виникла заборгованість у розмірі 11 068.94 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 3 490.41 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі - 6 029.74 грн., заборгованості по комісії за користуванням кредитом в сумі - 783.60 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 250.00 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 515.19 грн. Представник відповідача заявив клопотання про застосування позовної давності Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] за кредитним договором № б/н від 13.12.2007 року, 12.12.2011 року було сплачено 200 грн. у погашення кредитної заборгованості та 13.01.2012 року було сплачено 100 грн., що підтверджується розрахунком ПАТКБ «ПриватБанк» за період з 13.12.2007 р. по 05.04.2014 року. Отже, позовна давність перервалася та її перебіг почався заново. На дату звернення до суду позивачем 16.01.2014 року, позовна давність не сплила. Зважаючи на те, що відповідачем [PERSON] заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплачена, то вона підлягає стягненню у судовому порядку, а позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved