Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказуючи, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.11.2010 року, [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним і банком договір, про що свідчить його підпис в заяві. Відповідно до п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язавсяся погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, та штрафи при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобов'язань. В зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 17.09.2017 року має заборгованість у розмірі 48093,43 грн., яка складається з наступного: 18569,83 грн. - тіло кредиту; 9463,00 грн. - відсотки за користування кредитом; 17294,25 грн. - пеня; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2266,35 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з [PERSON] вказану заборгованість за кредитним договором та понесені ними судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с. 32). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій зазначив, що позов визнає частково, а саме - тіло кредиту в сумі 18569,83 грн., та відсотки в сумі 9463,00 грн. В іншій частині позов не визнає. Просить застосувати статтю 61 Конституції України та ст. 549 ЦК України в частині стягнення пені та штрафів, врахувати, що він є батьком багатодітної сім'ї, його дружина на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому він також має обов'язок по її утриманню, просить пеню не стягувати, справу розглядати та закінчувати розгляд без його участі. (а.с. 39) Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Так, факт перебування сторін у договірних відносинах підтверджується договором № б/н від 12.11.2010 року, згідно якого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, а [PERSON] зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати його ліміту, а також оплачувати пеню на умовах, передбачених договором, та штрафи при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, та штрафи при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг та тарифів (а.с. 8-24). Розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем підтверджується розрахунком заборгованості і становить станом на 17.09.2017 року - 48093 грн. 43 коп. (сорок вісім тисяч дев'яносто три гривні 43 копійки), в тому числі: 18569 грн. 83 коп. - заборгованість за кредитом; 9463 грн. 00 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 17294 грн. 25 коп. - заборгованість з пені; 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 2266 грн. 35 коп. - штраф (процентна складова). (а.с. 5-7). Згідно копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] з 12.01.2017 року перебуває у шлюбі з [PERSON] (а.с.42) Згідно свідоцтв про народження дітей сім'я виховує чотирьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 43-46) Згідно копії посвідчення [NUMBER] виданого Департаментом соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області [PERSON], має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей (а.с. 41) Згідно довідки про доходи № 2495 від 13.11.2017 року, відповідач [PERSON] працює на посаді сепараторника на підприємстві філія «ВГМК» ПАТ «ОГХК», його середня щомісячна заробітна плата за період з травня 2017 по жовтень 2017 року становить 6535,64 грн. (а.с. 47) Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.ч.1,2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму згідно ст. 625 цього Кодексу. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON], відповідно до укладеного між ним та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», договору № б/н від 12.11.2010 року, отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом та зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, однак свої зобов'язання відповідач виконував неналежним чином, не вносив платежі у строки і розмірах, встановлених договором, чим істотно порушив його умови, і внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за кредитом та відсотками за користування кредитом, розмір якої станом на 17.09.2017 року становить: 18569 грн. 83 коп. - заборгованість за кредитом; 9463 грн. 00 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Факт надання позивачем відповідачу кредитних коштів та отримання їх відповідачем останній не заперечує, відповідач визнав позов частково, що не суперечить обставинам справи та закону, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, тому позов в цій частині підлягає задоволенню, а вказана заборгованість - стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. Також, відповідно до зазначеного договору відповідач зобов'язався оплачувати пеню на умовах, передбачених договором та штрафи при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, в зв'язку з невиконанням неналежним чином зобов'язань за договором, не внесенням платежів у строки і розмірах, встановлених договором, порушенням умов договору, позивач нарахував (а.с. 5-7) та просить стягнути з відповідача 17294,25 грн. - заборгованості з пені; 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина); 2266,35 грн. - штрафу (процентна складова). Разом з тим, відповідно до ст.ст. 549, 511 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобов'язання є сплата неустойки. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Статтею 549 ЦК України визначено, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне і те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, тому у задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, в розмірі 17294,25 грн. слід відмовити, а штрафи в розмірі 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 2266 грн. 35 коп. - штраф (процентна складова) - стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1600 грн. 00 коп. (а.с 1) також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. 61 Конституції України, ст.ст. 511, 525, 526, 549, 554, 610, 611, 612, 615, 625, 651, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: partial