Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача - [PERSON] заборгованість за кредитним договором № AN2BCC9FMD0003 від 01 липня 2011 року у сумі 29879, 09 гривень та судові витрати по справі, посилаючись на те, що відповідач не виконує умови договору, в результаті чого утворилась заборгованість. Представник позивача Чернишова Т.І. в судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явилась, позов визнала частково, а саме: не заперечувала, що отримувала кредит в ПАТ «Акцент-Банк», однак у зв'язку з тяжким матеріальним становищем і тим, що в неї на утриманні три малолітні дитини, не в змозі його виплачувати. Просила суд зменшити розмір пені. Судом встановлено, що 01 липня 2011 року між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] укладений кредитно-заставний договір. Відповідач надала згоду на те, що підписана нею заява № AN2BCC9FMD0003 разом із запропонованими ПАТ «Акцент-Банк» Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між сторонами кредитно-заставний договір (а.с.5 на звороті). Відповідно до умов зазначеної заяви, банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 6000,00 грн. на строк 36 місяців з 01.07.2011 по 30.06.2014 включно, на споживчі цілі, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,01% на місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом, та інших платежів передбачених зазначеним договором (а.с.5). Позивач зазначає, що відповідач станом на 15 квітня 2014 року порушила умови зазначеного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 29879 грн. 09 к., яка складається з: заборгованість по кредиту 3944,98 грн., заборгованість за відсотками 3,53 грн., заборгованість за комісіями 1440,00 грн., заборгованість з пені 22591,58 грн. та штрафу( фіксована частина) 500,00 грн., штраф (відсоток від суми заборгованості) - 1399,00 грн., при цьому посилається як на належний доказ на підтвердження позовних вимог, розрахунок заборгованості за договором (а.с. 4). Проте, суд дослідивши вказаний розрахунок заборгованості вважає, що він не може бути визнаний належним доказом, оскільки в ньому зазначено, що розрахунок здійснено з 01 липня 2011 року по 15 квітня 2014 року, однак в цьому розрахунку відсутній період нарахувань за жовтень 2013 року і з грудня 2013 року по березень 2014 року включно. Представник позивача це пояснила тим, що вказані періоди в розрахунку окремо не зазначені, але зараховані в загальну кількість днів заборгованості. Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Частина 1 ст. 61 ЦПК України зазначає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно зі ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Враховуючи, що позивач на підтвердження позовних вимог, а саме нарахованої суми заборгованості, не надав належний доказ, тобто повний розрахунок заборгованості по кредитно-заставному договору № AN2BCC9FMD0003 від 01 липня 2011 року (число, місяць, рік, сума), вказане унеможливлює суд перевірити правильність нарахування виниклої заборгованості, а тому є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так як судом відмовлено в у задоволенні позовних вимог, то судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed