Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору № 500969183 від 14.01.2015 року, яка становить 17445,78 грн. Позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] відповідно до укладеного договору № 500969183 від 14.01.2015 року отримала кредит у розмірі 15078,92 грн., строком до 15.01.2020 року зі сплатою процентів за користування ним. Прийняті на себе обовязки [PERSON] не виконує, що є підставою для стягнення заборгованості по кредиту. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.01.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 500969183, відповідно до умов якого банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 15078,92 грн., строком до 15.01.2020 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. На час звернення до суду відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконав. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання\~настають правові наслідки, встановлені\~ договором або законом. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконала взяті на себе зобов'язання та не сплатила борг за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Відповідач станом на 15.08.2016 року має заборгованість в сумі 15078,92 грн., яка складається з наступного: прострочена заборгованість за кредитом в сумі 12872,68 грн., заборгованості по процентом за користування кредитом в сумі 1202,18 грн., заборгованість по комісії в сумі 1994,93 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості перевіреним в судовому засіданні. Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 1378 грн.

Outcome: approved