Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій зазначає, що відповідно до договору б/н від 21.01.2013 року відповідач отримав кредит в розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які вказані на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом в заяві. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Відповідач зобовязання за кредитним договором не виконав, у звязку з чим станом на 31.07.2017 року утворилася заборгованість в сумі 16855 грн. 05 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 1909 грн. 91 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 13666 грн. 33 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) -778 грн. 81 коп. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору в сумі 16855 грн. 05 коп. та судові витрати. В судове засідання представник позивача [PERSON] акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» [PERSON], який діє на підставі довіреності від 14.06.2017 року (а.с.33) не зявився, зазначивши в резолютивній частині позовної заяви про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі, при цьому не заперечує проти ухвалення заочного рішення; представником позивача також було надано до суду клопотання щодо цього (а.с.39). Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, відповідно до положень ч. 9 ст. 74 ЦПК України, про що свідчить оголошення у засобах масової інформації - газеті «Запорізька правда», причини неявки суду не повідомила, заперечень не надала, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного провадження, посилаючись на матеріали цивільної справи. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із заяви [PERSON] від 21.01.2013 року, остання, ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами [PERSON] акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», просить відкрити рахунок та надати кредитний ліміт за платіжною карткою кредитка «Універсальна». Заявниця погодилася, що Заява разом з Памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає договір про надання банківських послуг. Отже, необхідно констатувати, що між [PERSON] акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] 21.01.2013 року було укладено кредитний договір. Відповідно до змісту Заяви від 21.01.2013 року та пунктів 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг, після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється рішенням банку і Клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору являється безумовною згодою Клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, який встановлений банком. Судом встановлено, що позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку кредитка «Універсальна» в розмірі 2000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає умовам кредитного договору від 21.01.2013 року. Відповідно до пункту 2.1.1.5.5 Умов і Правил надання банківських послуг, Клієнт зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах передбачених цим договором. Згідно пункту 2.1.1.7.6 Умов і Правил надання банківських послуг, у разі порушення клієнтом термінів платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісії. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку суми позову по кредитному договору б/н від 21.01.2013 року, станом на 31.07.2017 року сума заборгованості за договором становить 16855 грн. 05 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 1909 грн. 91 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 13666 грн. 33 коп., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 778 грн. 81 коп. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Нормою частини 1 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. В статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Таким чином, оскільки досліджені судом докази по справі свідчать про те, що відповідач не виконала належним чином взяті на себе зобовязання за кредитним договором, порушила порядок погашення заборгованості, у звязку з чим станом на 31.07.2017 року утворилась заборгованість в сумі 16855 грн. 05 коп., суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. За правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, вимоги позивача [PERSON] акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн. та витрат, повязаних з викликом в судове засідання відповідача [PERSON] через засоби масової інформації в сумі 275 грн., підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved