Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Експресс-Банк» (далі - Позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 02.11.2012 року між Акціонерним банком «Експресс-Банк» (далі -Банк) (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Експресс-Банк») та [PERSON] (далі - Відповідач) уклали Договір № 1 про внесення змін до Договору № 16170:156 від 20.06.2003 року на відкриття рахунку завантаження з встановленням ліміту овердрафту. Згідно умов зазначеного договору банк відкрив відповідачу відновлювальну кредитну лінію, із максимальним лімітом заборгованості 950 (дев'ятсот п'ятдесят) грн. 00 коп. строком на 12 місяців, тобто з 02.11.2012 року по 02.11.2013 року зі сплатою 37 % річних, однак відповідач свої договірні зобов'язання не виконала, внаслідок чого за нею, станом на 09.07.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 1 538 (одна тисяча п'ятсот тридцять вісім) грн. 71 коп., де: заборгованість по погашенню тіла овердрафту - 949 (дев'ятсот сорок дев'ять)грн. 25 коп., заборгованість по сплаті процентів за користування овердрафтом - 318(триста вісімнадцять) грн. 14 коп., інфляційні нарахування на тіло овердрафту - 115 (сто п'ятнадцять) грн. 81 коп., інфляційні нарахування на несплачені відсотки - 27 (двадцять сім) грн. 10коп., пеня - 5 (п'ять) грн. 19коп. У зв'язку з чим, що відповідач у добровільному порядку погашення заборгованості не здійснює, позивач змушений звернутися до суду та просити суд стягнути з [PERSON] на його користь суму заборгованості по кредитному договору Договір № 1 від 02.11.2012 року про внесення змін до Договору № 16170:156 від 20.06.2003 року на загальну суму у розмірі 1 538(одна тисяча п'ятсот тридцять вісім) грн. 71 коп. та судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить слухати справу у його відсутність, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать судові повістки (а.с. 26,32) та поштові відправлення які повернулись до суду із відміткою «закінчення терміну зберігання» (а.с. 30, 34), про причини неявки в судове засідання не повідомила, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. З наведеного вбачається, що не зважаючи на неодноразове повідомлення поштового відділення, про надходження судового листа, зазначене поштове відправлення відповідачем отримано не було. Відсутність такого відповідача за зазначеною адресою та неотримання поштового відправлення (його повернення за закінченням терміну зберігання) слід розцінювати як належне повідомлення про день та час розгляду справи по суті такої особи. У відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочну форму розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Так судом встановлені наступні обставини справи та визначені виниклі відповідно до них правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до статуту Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Експресс-Банк» є єдиним правонаступником Акціонерним банком «Експресс-Банк»(а.с.23). Судом встановлено, що Акціонерним банком «Експресс-Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Експресс-Банк») та [PERSON] було укладено Договір № 1 про внесення змін до Договору № 16170:156 від 20.06.2003 року на відкриття рахунку завантаження з встановленням ліміту овердрафту. Згідно з п.1 зазначеного договору овердрафту, банк відкрив відновлювальну кредитну лінію, із максимальним лімітом 950(дев'ятсот п'ятдесят) грн. 00 коп. строком на 12 місяців, тобто з 02.11.2012 року по 02.11.2013 року зі сплатою 37 % річних (а.с.11-12). Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Матеріалами справи підтверджено, що позивач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві обумовлену сторонами грошову суму у вигляді встанвоелння кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася , та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Із матеріалів справи вбачається, що в порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала, допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого за нею, [PERSON], станом на 09.07.2014 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 1 538 (одна тисяча п'ятсот тридцять вісім) грн. 71 коп., де: заборгованість по погашенню тіла овердрафту - 949 (дев'ятсот сорок дев'ять)грн. 25 коп., заборгованість по сплаті процентів за користування овердрафтом - 318(триста вісімнадцять) грн. 14 коп., інфляційні нарахування на тіло овердрафту - 115 (сто п'ятнадцять) грн. 81 коп., інфляційні нарахування на несплачені відсотки - 27(двадцять сім) грн. 10коп., пеня - 5 (п'ять) грн. 19коп. Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно умов вказаного кредитного договору, укладеного між сторонами, позичальник зобов'язаний: сплачувати заборгованість перед банком; сплачувати банку проценти за користування кредитом; та у випадку порушення зобов'язання, сплачувати відповідні штрафні санкції. Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 1 538 (одна тисяча п'ятсот тридцять вісім) грн. 71 коп. Суд зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлена про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з'явилася, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надала, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати, що були ним понесені, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved