Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі ПАТ «Ощадбанк») в особі філії Чернівецьке обласне управління ВAT «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом, в якому просив виселити [PERSON], [PERSON], неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в с. Остриця по вул. Штефана Великого 87 Герцаївського району Чернівецької області. Свої вимоги мотивував тим, що ПАТ «Ощадбанк» є власником вказаного житлового будинку відповідно до свідоцтва про право власності виданого 15 вересня 2014 року приватним нотаріусом Герцаївського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого у встановленому законом порядку 06 квітня 2016 року. Оскільки колишній власник будинку [PERSON] та члени його сімї дружина [PERSON] та діти [PERSON] і [PERSON] чинять перешкоди в користуванні й розпорядженні власністю, так як письмові вимоги про добровільне звільнення житлового будинку не виконують, то їх слід виселити з зазначеного житлового будинку. Водночас просив стягнути з останніх судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги ПАТ Ощадбанк підтримав та у своєму поясненні послався на обставини викладені у позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON] діючи у власних інтересах та інтересах дітей, [PERSON], [PERSON], за обставин належного повідомлення про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилися без поважних причин, оскільки про їх існування наявність суду не повідомлено на момент розгляду справи, в звязку з чим, суд, ураховуючи думку представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних. Служба у справах дітей Герцаївської районної державної адміністрації Чернівецької області у судове засідання свого представника не направила, хоча про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Представник управління Державної міграційної служби в Чернівецькій області в судове засідання не зявився, однак, згідно поданої заяви просив суд розглянути справу у їх відсутності, вважаючи що правовідносини в межах розгляду даної справи на них не поширюються. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові матеріали по справі, встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи 15 червня 2007 року між позивачем в особі філії - Чернівецьке обласне управління ВAT «Ощадбанк» (правонаступник ПАТ «Ощадбанк») та [PERSON] було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 726, згідно якого останній отримав споживчий кредит у розмірі 300000 грн., зі сплатою 18 % річних, строком до 14 червня 2017 року. (а.с. 4-13). З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між філією Чернівецького обласного управління ВAT «Ощадбанк» і [PERSON] було укладено договір іпотеки від 20 червня 2007 року, згідно з яким відповідач передав в іпотеку банку належний йому на праві власності житловий будинок та господарські споруди, що розташовані в с. Остриця по вул. Штефана Великого 87 Герцаївського району Чернівецької області (а.с. 14-17). Станом на час укладення іпотечного договору зазначений предмет іпотеки належав на праві власності іпотекодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Острицькою сільською радою 19 квітня 2007 року на підставі рішення виконавчого комітету Острицької сільської ради Герцаївського району 19 квітня 2007 року №45 (п.1.2. договору) 25 листопада 2009 року Герцаївський районний суд видав виконавчий лист, на підставі якого начальник ВДВС Герцаївського РУЮ 25 січня 2010 року відкрив виконавче провадження про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 726 від 15 червня 2007 року на користь ВAT «Ощадбанк». (а.с. 19). Приватним нотаріусом Герцаївського районного нотаріального округу [PERSON], 20 вересня 2013 року було видано свідоцтво № 1211, яким посвідчено, що на підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого начальником відділу державної виконавчої служби Герцаївського РУЮ, ПAT «Ощадбанк» належить право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в с. Остриця по вул. Штефана Великого 87 Герцаївського району Чернівецької області (а.с. 20). На підставі вищевказаного свідоцтва про право власності виданого приватним нотаріусом Герцаївського районного нотаріального округу [PERSON], позивач 06 квітня 2016 року зареєстрував право власності на спірний будинок в установленому законом порядку, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на житловий будинок від 28 квітня 2016 року за № 58316550 (а.с. 21). Втім, в спірному будинку до цього часу зареєстровані та продовжують проживати бувший власник будинку [PERSON] та члени його сімї дружина [PERSON] та діти [PERSON] і [PERSON], про що свідчать довідки Острицької сільської ради Герцаївського району № від 2016 року (а.с. 23, 77-79). 07 червня 2016 року відповідачам було надіслано вимогу про добровільне звільнення житлового будинку за місцем реєстрації : с. Остриця по вул. Штефана Великого 87 Герцаївського району Чернівецької області (а.с. 24-26). Частиною 1 ст. 3 ЦПК України кожній особі гарантовано право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в статті 16 ЦК України. За правилами ст. ст. 10 та 60 ЦПК України, кожна сторона повинна та зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків ,встановлених цим Кодексом. ПАТ «Ощадбанк» звертаючись до суду із зазначеним позовом як на його правову підставу послався на норми статей 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, яким врегульовані відносини у сфері права власності та повязані з ними усунення перешкод по розпорядженню власністю. Відповідно до ст. 214 ЦПК України обовязок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Пунктом 6.2 іпотечного договору за яким відповідачем [PERSON] було передано в іпотеку банку належний йому на праві власності спірний житловий будинок, сторони узгодили право іпотекодержателя на звернення стягнення на Предмет іпотеки будь-яким способом не забороненим законодавством, в тому числі на підставі виконавчого напису нотаріуса або в установленому чинним законодавством України та цим договором порядку, в тому числі у відповідності до Застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, що містяться у п.6.6. цього Договору. Згідно з п. 6.6 іпотечного договору Іпотекодержатель має право в тому числі набути право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязань на підставі цього договору або укладання Договору про задоволення Іпотекодержателя в порядку встановленому чинним законодавством. Виходячи з вказаних положень Договору та з урахуванням положень статей 575, 589, 590 Цивільного кодексу України та статей 1, 33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» яким врегульовані підстави звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку позасудового врегулювання, суд вважає встановленим, що позивач набув право власності на спірний будинок в порядку звернення стягнення на нього як предмета іпотеки через невиконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору. Таким чином, предметом позову за даною справо є виселення відповідачів з житлового будинку який був переданий в іпотеку Банку та звернуто стягнення на нього в рахунок не виконання зобовязань. Згідно із ч.1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення. Відповідно до частини другої статті 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють із жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинне бути зазначене в рішенні суду. Отже, частина друга статті 109 ЖК УРСР установлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року у справі № 6-447цс16. Ураховуючи вищевикладена та зважаючи на те, що житловий будинок, який був предметом договору іпотеки, відповідач [PERSON] придбав не за рахунок отриманого кредиту (свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане на підставі рішення виконавчого комітету Острицької сільської ради Герцаївського району 19 квітня 2007 року №45), то обраний ПАТ «Ощадбанк» спосіб задоволення вимог щодо виселення відповідачів з спірного житлового будинку без надання їм іншого постійного житла не відповідає чинному законодавству, через що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Твердження представника позивача на обмеження прав власника щодо розпорядження спірним будинком, суд до уваги не приймає вважаючи їх безпідставними з підстав про які наведені вище.

Outcome: dismissed