Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду 10 лютого 2016 року з позовом, вказавши, що 06 червня 2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № KRP0AN20150037. Згідно умов вищевказаного договору позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 71413,20 грн. зі строком повернення кредиту до 05 червня 2014 року. В якості забезпечення зобовязань позичальника за кредитним договором № KRP0AN20150037, між банком та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобовязався перед банком відповідати за виконання позичальником усі зобовязань перед кредитором в повному обсязі. Позивач свої зобовязання виконав, надавши відповідачу [PERSON] грошові кошти, однак відповідач умови договору належним чином не виконує, допустивши заборгованість по кредиту. Станом на 12.01.2016 рік заборгованість позичальника за кредитним договором № KRP0AN20150037 складає 41359,43 грн., а саме: - 46072,74 грн. заборгованість за кредитом; - 59874,08 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2260,48 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 168623,41 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов?язань за договором Тому позивач просить стягнути з відповідачів солідарно на свою користь заборгованість за кредитним договором № KRP0AN20150037 від 06.06.2007 р. у розмірі 276830,71 грн., а також витрати по справі судовий збір у розмірі 4152,46 грн. В судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки в суд не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що 06 червня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений кредитний договір № KRP0AN20150037 (а.с.10-11, 16, 18-19 копії договору, довідки, банківської ліцензії, свідоцтва, статуту). Відповідно до п. 7.1 кредитного договору, банк зобовязується надати [PERSON] як позичальнику кредитні кошти на строк з 06.06.2007 р. по 05.06.2014 р. включно у розмірі 71413,20 грн. на наступні цілі 46960,00 грн. на купівлю автомобіля, а також 340 грн. для сплати за реєстрацію предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування відповідно до п. 1.2 та сплати страхових платежів за договором страхування, договором особистого страхування на строк до 05.06.2008 р. в сумі 2993,70 грн., а також винагороди за надання фінансового документу в розмірі 469,60 грн. та в розмірі 20955,90 грн. на сплату страхових платежів у випадках згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,17 % на місяць на суум залишку заборгованості за кредитом щомісячної винагороди у розмірі 0,14 % від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11 даного договору та винагороди за проведення податкового моніторингу згідно п. 6.2. даного договору. 06 червня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір поруки № KRP0AN20150037/1 (а.с. 12 копія договору). Згідно пунктів 2, 4 вказаного договору, [PERSON] як поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідач [PERSON] неналежним чином виконував умови договору, внаслідок чого станом на 12.01.2016 р. заборгованість за кредитним договором складає 108207,30 грн. (а.с. 4 розрахунок), а саме: - 46072,74 грн. заборгованість за кредитом; - 59874,08 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2260,48 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; У звязку із заборгованістю, що виникла в звязку з неналежним виконанням своїх зобовязань [PERSON] банком на адресу відповідачів було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості за Договором, яка залишена ними без реагування (а.с.7-9 копії повідомлення, реєстру). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Згідно ч.1,2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи, що відповідачі умови договору не виконали, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення суми заборгованості, відсотків і комісії обґрунтовані та підлягають задоволенню. Разом з тим, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). Крім того, частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Встановивши, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов'язання (майже у 4 рази), суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин норму частини третьої статті 551 ЦК України, що відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 3 вересня 2014 року (справа № 6-100цс14), зменшивши розмір пені до 50 000,00 грн. Крім того, суд враховує і те, що строковий кредит наданий 06.06.2007 р. на термін до 05.06.2014 р., право на стягнення пені у кредитора виникло з наступного дня після прострочення чергової сплати боргу, а до суду він звернувся лише у лютому 2016 року, що сприяло збільшенню розміру нарахованої пені. Таким чином, згідно вищевказаного розрахунку, станом на 12.01.2016 р. заборгованість за кредиту складає 158207,30 грн., а саме: - 46072,74 грн. заборгованість за кредитом; - 59874,08 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2260,48 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 50000,00 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов?язань за договором Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За таких обставин, враховуючи вищевикладене в звязку з тим, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з відповідачів підлягають стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 2373,11 грн. (1,5 % від розміру задоволених позовних вимог). Згідно ч. 5,6 п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від\~17.10.2014\~№\~10, при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно\~ до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Outcome: partial