Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 17 лютого 2015 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 11070,29 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом в угоді. Оскільки відповідач [PERSON] умови вказаного договору належним чином не виконував, а саме не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у нього станом на 08 грудня 2016 року виникла заборгованість у загальному розмірі 14601,41 грн., з яких: 7352,30 грн. заборгованість за кредитом; 1047,46 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2058,63 грн. заборгованість за пенею та комісією; 4143,02 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, тому позивач просить стягнути таку у судовому порядку. У судове засідання представник позивача не зявився, подав клопотання, у якому просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду у разі виникнення обставин, викладених в ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, хоча про час і місце такого повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 17 лютого 2015 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON], у порядку ст. 634 ЦК України шляхом приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якої банк надав позичальнику строковий кредит у сумі 11070,31 грн. на строк 36 місяців з 27 лютого 2015 року по 28 лютого 2018 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 11070,31 грн. в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплаті процентів в розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом у зазначені в заяві, Умовах та правилах строки. Починаючи з 1 по 28 число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в розмірі 401,63 грн. для погашення заборгованості, яка складається із заборгованості по кредиту, процентах, а також інших витратах у відповідності до Умов та правил, але не пізніше 28 лютого 2018 року. Також встановлено, що [PERSON] порушив взяті на себе зобовязання, а саме не проводив щомісячні платежі для погашення заборгованості, у звязку з чим у такого станом на 08 грудня 2016 року виникла заборгованість у загальному розмірі 14601,41 грн., з яких: 7352,30 грн. заборгованість за кредитом; 1047,46 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2058,63 грн. заборгованість за пенею та комісією; 4143,02 грн. штраф. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно п. 2.2 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 17 лютого 2015 року при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в цій угоді, Умовах та правилах більш ніж на 31 день, по зобовязаннях, строк яких не настав, сторони погодилися, що строк повернення кредиту рахується 32-ий день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 32го дня порушення вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 4143,02 грн. Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо він своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, враховуючи те, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобовязання за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 17 лютого 2015 року, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою. Також з відповідача підлягають стягненню сплачені позивачем судові витрати, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved