Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом, зазначивши, що 08.07.2010 року між позивачем та [PERSON] укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у сумі 4600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого станом на 30.05.2014 року відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмірі 12427, 46 гривень. Представник позивача надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі наданих доказів, в межах заявлених позовних вимог, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір від 08.07.2010 року, відповідно до якого [PERSON] було надано кредит у сумі 4600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с.9-10). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених кредитним договором. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів побудь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого, згідно розрахунку заборгованості станом на 30.05.2014 року, [PERSON] має заборгованість за кредитним договором у розмірі 12427, 46 гривень, яка складається з: 4521,26 гривень - заборгованість за кредитом; 5043,63 гривень - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 1794, 60 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500, 00 гривень - штраф (фіксована частина); 567,97 гривень - штраф (процентна складова). (а.с.6-8). Ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно вимог ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Ст. 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно з ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Ст.599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідач не виконав свої зобов'язання за договором кредиту належним чином, тому є підстави для задоволення позовної заяви. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved