Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі [PERSON]) звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] України про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 23.11.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та фізичною особою- підприємцем [PERSON]було укладено Договір кредитної лінії № НКЛ-2007938 (надалі - Кредитний договір). Кредит надавався на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Відповідно до п. 1.1.1. Кредитного договору надання кредиту здійснюється в сумі 130 000,00 гривень, зі сплатою процентів за користування Кредитом в розмірі 24,99 відсотка річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 22.11.2014 року включно, на умовах визначених цим договором. У випадку невиконання Позичальником будь - якого з зобов'язань, передбачених п. 5.11 цього Договору, плата за користування Кредитом встановлюється в розмірі 30 відсотків річних, починаючи з дня невиконання зазначених зобов'язань. Відповідно до п. 1.1.2 Кредитного договору у разі прострочення кінцевого терміну повернення кредиту, діюча на такий момент прострочення річна процентна ставка за цим договором збільшується на 20 одиниць та починає застосовуватись до взаємовідносин Сторін за цим Договором починаючи з дня, наступного за кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом по день фактичного погашення заборгованості за цим договором. При цьому, сторони погодили, що зазначене збільшення розміру річної процентної ставки по цьому договору не потребує двостороннього погодження та внесення відповідних письмових змін до цього Договору. Надання кредиту здійснюється окремими частинами Траншами в межах максимального ліміту заборгованості (п. 1.1.3). Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору погашення всіх траншів здійснюється з кінцевим терміном, зазначеним в п. 1.1 до 10 числа відповідно до графіку, на позичковий рахунок кредитора, зазначений у п. 2.1 цього договору. В місяці, на який припадає закінчення терміну користуванням кредитом, зазначений в п. 1.1, платіж повинен бути сплачений позичальником не пізніше кінцевого терміну повернення Кредиту. У випадку, якщо день сплати Платежу припадає на вихідний, святковий або календарний день, котрий у поточному місяці відсутній та позичальник зобов'язаний сплатити платіж у наступний робочий день. За прострочення строків повернення кредитних коштів та/або сплати процентів Позичальник сплачує Кредитору пеню із розрахунку три проценти від простроченої суми за кожен день прострочення. Вказана пеня сплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів, передбачених п.п. 1.1, 1.3, 2.3, 2.5, 3.3, 3.8 цього договору, а також будь-яких платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобовязання сплатити проценти за весь період користування кредитом. Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору нарахування та сплата процентів за користування Кредитом здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом в періоді (28-29-30-31/365) на непогашену суму Кредиту (залишок заборгованості за Кредитом), починаючи з дати видачі Кредиту до дати його повернення. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення Кредиту. Відповідно п. 3.3 договору сплата відсотків здійснюється в валюті кредиту, щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним. В порушення вищезазначених умов Кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого ПАТ «Дельта Банк» подано до Господарського суду Луганської області позовну заяву про стягнення з ФОП [PERSON] заборгованості за договором кредитної лінії № НКЛ-2007938 від 23.11.2011 року в розмірі 20507,49 грн. Рішенням Господарського суду Луганської області від 19.10.2015 року по справі № 913/619/2015 позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ФОП [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії № НКЛ-2007938 від 23.11.2011 р. задоволено та стягнуто суму заборгованості за кредитом в розмірі - 14 480,00 грн.; суму заборгованості за відсотками в розмірі - 6027,49 грн. Вказане рішення суду відповідачем не виконано, в результаті чого станом на 31.07.2017 року Позичальник має загальну заборгованість (із урахуванням сум, стягнутих згідно судового рішення) у сумі 35752, 43 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом - 14 480,00 грн.; суми заборгованості за процентами - 20 502,25 грн., розміру пені за несвоєчасне повернення процентів -667,68 грн., суми трьох процентів річних від суми прострочених процентів 102,50 грн. У якості забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON], [PERSON] було укладено Іпотечний договір від 23 листопада 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Антрацитівського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] за реєстровим № 2720 (надалі - Іпотечний договір). Предметом вказаного Іпотечного договору є нежитлова будівля літера А, загальною площею 352,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: Луганська обл., м. Антрацит, вул. Пушкіна, буд. 26. Відповідно до п. 2.3.1 договору іпотеки загальна заставна вартість предмету іпотеки за погодженням сторін складає 520015,64 грн. Відповідно до Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 101467354 від 25.10.2017 року відомості про обтяження зареєстровані у встановленому порядку. Відповідно до п. 7.1 Іпотечного договору Іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку, якщо на момент настання строку (терміну) виконання зобовязань, вони не будуть виконані неналежним чином) та у випадку, якщо інформація або документи, надані Іпотекодавцями при укладенні цього договору виявляться недостовірними та/або недійсними, у випадку не виконання та/або неналежного виконання зобов'язань за Кредитним договором та цим договором, а також у інших випадках, передбачених кредитним договором, цим договором, чинним законодавством України. У зв'язку з чим просив суд винести рішення, яким у рахунок часткового погашення заборгованості фізичної особи-підприємця [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» за договором кредитної лінії № НКЛ-2007938 від 23 листопада 2011 року у розмірі 35\~752,43 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - нежитлову будівлю літера А, загальною площею 352,2 кв.м, яка знаходиться за адресою: Луганська область, м. Антрацит, вул. Пушкіна, б. 26, та належить на праві власності [PERSON], [PERSON] шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, за ціною, встановленою на підставі оцінки майна, та стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати у розмірі 1600 гривень. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судові засідання неодноразово не з'являлися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, судовими повістками, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Представник третьої особи у судове засідання не не з'явився, до початку судового засідання від нього надійшли письмові пояснення щодо позову, просив позов задовольнити. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що 23.11.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та фізичною особою- підприємцем [PERSON]було укладено Договір кредитної лінії № НКЛ-2007938. Кредит було надано на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору надання кредиту здійснюється в сумі 130 000,00 гривень, зі сплатою процентів за користування Кредитом в розмірі 24,99 відсотка річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 22.11.2014 року включно, на умовах визначених цим договором (а.с.8). Згідно п. 1.1.1 Кредитного договору, у випадку невиконання Позичальником будь - якого з зобов'язань, передбачених п. 5.11 цього Договору, плата за користування Кредитом встановлюється в розмірі 30 відсотків річних, починаючи з дня невиконання зазначених зобов'язань(а.с.8). Відповідно до п. 1.1.2 Кредитного договору, у разі прострочення кінцевого терміну повернення кредиту, діюча на такий момент прострочення річна процентна ставка за цим договором збільшується на 20 одиниць та починає застосовуватись до взаємовідносин Сторін за цим Договором починаючи з дня, наступного за кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом по день фактичного погашення заборгованості за цим договором. При цьому, сторони погодили, що зазначене збільшення розміру річної процентної ставки по цьому договору не потребує двостороннього погодження та внесення відповідних письмових змін до цього Договору (а.с.8). Відповідно до п. 1.1.3. Кредитного договору, надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами Траншами в межах максимального ліміту заборгованості, зазначеного в п. 1.1. (а.с.8). Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору погашення всіх траншів здійснюється з кінцевим терміном зазначеним в п. 1.1 до 10 числа відповідно до графіку, на позичковий рахунок кредитора, зазначений у п. 2.1 цього договору. В місяці, на який припадає закінчення терміну користуванням кредитом, зазначений в п. 1.1, платіж повинен бути сплачений позичальником не пізніше кінцевого терміну повернення Кредиту. У випадку, якщо день сплати Платежу припадає на вихідний, святковий або календарний день, котрий у поточному місяці відсутній, то позичальник зобов'язаний сплатити платіж у наступний робочий день (а.с.8). Відповідно до п. 9.1 вказаного кредитного договору, за прострочення строків повернення кредитних коштів та/або слати процентів Позичальник сплачує Кредитору пеню із розрахунку три проценти від простроченої суми за кожен день прострочення. Вказана пеня сплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів, передбачених п.п. 1.1, 1.3, 2.3, 2.5, 3.3, 3.8 цього договору, а також будь-яких платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобовязання сплатити проценти за весь період користування кредитом (а.с.10). Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору, нарахування та сплата процентів за користування Кредитом здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом в періоді (28-29-30-31/365) на непогашену суму Кредиту (залишок заборгованості за Кредитом), починаючи з дати видачі Кредиту до дати його повернення. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення Кредиту (а.с.9). Відповідно п. 3.3 договору сплата відсотків здійснюється в валюті кредиту, щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним (а.с.9). Рішенням Господарського суду Луганської області від 19.10.2015 року по справі № 913/619/2015 позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ФОП [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії № НКЛ-2007938 від 23.11.2011 р. задоволено та стягнуто суму заборгованості за кредитом в розмірі - 14 480,00 грн.; суму заборгованості за відсотками в розмірі - 6027,49 грн. (а.с.30-31). Вказане рішення суду відповідачем не виконано, в результаті чого станом на 26.10.2017 року Позичальник має загальну заборгованість у сумі 35752, 43 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом - 14 480,00 грн.; суми заборгованості за процентами - 20 502,25 грн., розміру пені за несвоєчасне повернення процентів -667,68 грн., суми трьох процентів річних від суми прострочених процентів 102,50 грн. Вказані обставини підтверджуються письмовим розрахунком заборгованості (а.с.47,48-49). Рішенням Господарського суду Луганської області від 06.02.2018 року по справі № 913/898/17 позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ФОП [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії № НКЛ-2007938 від 23.11.2011 р. задоволено частково та стягнуто суму боргу по процентам 14474,76 грн., 3% річних 102,50 грн. На підставі вказаного рішення Господарським судом Луганської області 01.03.2018 року видано наказ про примусове виконання рішення від 06.02.2018 року, яке набрало законної сили 01.03.2018 року (а.с.190-193,194). У якості забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON], [PERSON] було укладено Іпотечний договір від 23 листопада 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Антрацитівського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] за реєстровим № 2720. Предметом вказаного Іпотечного договору є нежитлова будівля літера А, загальною площею 352,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: Луганська обл., м. Антрацит, вул. Пушкіна, буд. 26. Відповідно до п. 2.3.1 договору іпотеки загальна заставна вартість предмету іпотеки за погодженням сторін складає 520015,64 грн (а.с.12-16). Відповідно до Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 101467354 від 25.10.2017 року, нежитлова будівля, розташована за адресою: Луганська область, м. Антрацит, вул. Пушкіна, 26, загальною площею 352,2 кв.м., загальною вартістю 520015,64 грн., належить на праві приватної власності [PERSON] (18/100 частки), [PERSON] (77/100, 5/100 частки), відомості про обтяження зареєстровані у встановленому порядку (а.с.17-18). Відповідно до п. 7.1 Іпотечного договору Іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку, якщо на момент настання строку (терміну) виконання зобовязань, вони не будуть виконані неналежним чином) та у випадку, якщо інформація або документи, надані Іпотекодавцями при укладенні цього договору виявляться недостовірними та/або недійсними, у випадку не виконання та/або неналежного виконання зобов'язань за Кредитним договором та цим договором, а також у інших випадках, передбачених кредитним договором, цим договором, чинним законодавством України. На підставі постанови Правління [PERSON] банку України від 02.10.2015 року № 644 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 року прийнято рішення № 181 «Про початок здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] строком на 2 роки з 05.10.2015 року до 04.10.2017 року включно. Відповідно до Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 619 від 20.02.2017 року було продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та повноважень ліквідатора строком на 2 роки по 04.10.2019 року включно. (а.с.19, 20,21,22). Згідно інформації, наданої Антрацитівським МВ ДВС ГТУЮ у Луганській області № 525/03 від 25.10.2016 року, відділом 14.12.2015 року відкрито виконавче провадження на підставі наказу № 913/619/15 від 01.11.2015 року, виданого Господарським судом Луганської області про стягнення з ФОП [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» боргу у сумі 20507,49 грн., на даний час вказане виконавче провадження не завершено (а.с.32,33). 11.04.2014 року між [PERSON] банком України та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір застави майнових прав № 37/ЗМП, предметом якого є застава майнових прав за кредитними договорами, що укладені між Заставодавцем і юридичними та фізичними особами. На підставі зазначеного договору, [PERSON] банк України отримав право одержати задоволення з майнових прав переважно перед іншими кредиторами, звернути стягнення на предмет застави, шляхом реалізації заставлених майнових прав (а.с.34-43). 02.03.2015 року між [PERSON] банком України та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Додатковий договір № 1 до Договору застави майнових прав № 37/ЗМП від 11.04.2014 року, згідно якого сторони домовились абзац другий п. 1.3 розділу 1 «Предмет договору» викласти в такій редакції: «-повернення Заставодавцем [PERSON] заборгованості за кредитом у сумі, на умовах та в строки, визначені Кредитним договором» (а.с.44). З матеріалів справи вбачається, що згідно виписки по рахунках ФОП [PERSON], за період з 08.08.2015 року по 25.10.2017 року, заборгованість перед Банком відповідачем не погашена (а.с.56-73). Згідно виписки по рахунках ФОП [PERSON], за період з 30.11.2014 року по 13.03.2018 року, заборгованість перед Банком відповідачем не погашена (а.с.219-270). Матеріали справи не містять даних про виконання відповідачем [PERSON] вказаних рішень Господарського суду Луганської області від 19.10.2015 року та 06.02.2018 року. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до статті 1054 ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частинами першою та третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основними зобовязаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. При цьому статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, я кщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, з а користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У відповідності до частин першої та третьої\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки [PERSON] банку України. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Ч.ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України, з вернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. [PERSON] набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Ст. 610 ЦК України передбачено, що п орушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №6-1206цс15, яка відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Отже, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що розмір заборгованості за договором про іпотечний борг в рахунок виконання якого підлягає звернення стягнення на предмет іпотеки становить 35 752 (тридцять пять тисяч сімсот пятдесят дві) грн. 43 коп., яка складається з: суми заборгованості за кредитом 14480,00 грн., суми заборгованості за процентами 20502,25 грн., розміру пені за несвоєчасне повернення процентів 667,68 грн., суми трьох процентів річних від суми прострочених процентів 102,50 грн. Згідно з ч.6 ст.38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Положеннями ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку»\~встановлено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої\~статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до ч.2 ст.43 Закону України «Про іпотеку» початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки. Виходячи зі змісту поняття ціни як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо та аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку», слід дійти висновку, що у розумінні норми статті 39 цього Закону встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону. Згідно висновку звіту № 12-17-М12-01 з незалежної оцінки ринкової вартості нерухомого майна від 19.12.2017 року, який складений ПП «ТА-Експерт-Сервіс», вартість нежитлової будівлі літера А, загальною площею 352,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: Луганська обл., м. Антрацит, вул. Пушкіна, буд. 26, станом на 14.12.2017 року становить 503988,00 грн. (а.с.120-140). Згідно рецензії начальнику відділу ТОВ «Оціночна фірма «Де Візу» на вищевказаний звіт, визначена у звіті вартість відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна. Оцінювачем у звіті обґрунтовано застосування методичних підходів, методів і оціночних процедур, розкрито застосування бази оцінки та виду вартості, проведено аналіз та розрахунки. Звіт у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки (а.с.78-83). Визначена у звіті ціна предмета іпотеки відповідачами не спростована. Таким чином, суд вважає, що початкова ціна продажу предмета іпотеки підлягає встановленню у розмірі 503988,00 грн., яка визначена субєктом оціночної діяльності станом на час вирішення справи. Отже, враховуючи, що відповідач [PERSON] зобовязання за договором кредитної лінії № НКЛ-2007938 від 23.11.2011 року належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість та банк згідно із Законом України «Про іпотеку» і умовами іпотечного договору має право на звернення стягнення на предмет іпотеки, суд приходить до висновку, що у рахунок погашення заборгованості [PERSON] за договором кредитної лінії, яка становить 35\~752 (тридцять пять тисяч сімсот пятдесят дві) грн. 43 коп., та складається з: суми заборгованості за кредитом 14480,00 грн., суми заборгованості за процентами 20502,25 грн., розміру пені за несвоєчасне повернення процентів 667,68 грн., суми трьох процентів річних від суми прострочених процентів 102,50 грн., слід звернути стягнення на предмет іпотеки: нежитлову будівлю літера А, загальною площею 352,2 кв.м, яка знаходиться за адресою: Луганська область, м. Антрацит, вул. Пушкіна, б. 26, та належить на праві власності [PERSON] та [PERSON], шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку». Встановити початкову ціну реалізації предмета іпотеки у розмірі 503988 (пятсот три тисячі девятсот вісімдесят вісім) грн. 00 коп. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та вважаються судом доведеними, у звязку з чим суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України\~інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 7236395 (№1734345801) від 08.11.2017 року про сплату судового збору у сумі 1600,00 грн. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 1600,00 грн. в рівних долях з кожного відповідача. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 536, 589, 590, 599, 610-611, 631, 1046, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: approved