Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON], вказуючи на те, що 27.03.2011 року між АТ «Дельта Банк» та Відповідачем було укладено Кредитний договір № 002-15012-270311. Відповідно до вищевказаного Договору, Позивач (за Договором - Банк) зобов'язався надати Позичальнику кредит у сумі 5.899,00 грн. на придбання певного майна/послуг зі сплатою відсотків у розмірі 48,00 % річних. Банк свої зобов'язання виконав та надав Відповідачу вказані вище кошти, про що свідчить меморіальний ордер від 27.03.2011 року, а Відповідач, в порушення умов договору, має прострочену заборгованість, яка станом на 20.06.2013 року складає 6.041,81 грн. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд про стягнення з відповідача вказаної вище кредитної заборгованості. В судове засідання сторони не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, представник позивача просив суд розглядати справу в його відсутність заочно, відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність та заперечень на позов до суду не надав. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частиною 2 ст. 197 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності належно повідомленого відповідача без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, на підставі всебічного, повного, об'єктивного і безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, встановив наступне. 27.03.2011 року між АТ «Дельта Банк» та Відповідачем було укладено Кредитний договір № 002-15012-270311. Відповідно до вищевказаного Договору, Позивач зобов'язався надати Позичальнику кредит у сумі 5899,00 грн. на придбання певного майна/послуг зі сплатою відсотків у розмірі 48,00 % річних. Банк свої зобов'язання виконав та надав Відповідачу вказані вище кошти, про що свідчить меморіальний ордер № 10926697 від 27.03.2011 року, а Відповідач, в порушення умов договору, свої зобов'язання перед Банком не виконав та має прострочену заборгованість, яка станом на 20.06.2013 року складає 6041,81 грн., з яких: - заборгованість за кредитом: 5.899,00 грн.; - заборгованість за відсотками: 142,81 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частина 2 ст. 1050 ЦК України містить: «Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому». Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором є законними та підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК У країни, судові витрати складаються з судового боргу та витрат, пов'язаних з розглядом справи. На підставі ст. ст. 526, 530, 610, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 3-4, 10-11, 15, 59-60, 79, 88, 109, 208-209, 212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved