Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернувся до Суворовського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 24.06.2011 року в розмірі 12 741 гривень 43 копійок. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 24.06.2011 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 5 600 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складаний між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач умови Договору виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не здійснював, у зв'язку з чим станом на 30.05.2014 р. за ним виникла заборгованість у загальній сумі 12 741 гривень 43 копійок. У зв'язку з зазначеним позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість на загальну суму 12 741 гривень 43 копійок та судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок. В судове засіданні представник позивача не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, з заявою про слухання справи у його відсутність до суду не звертався. У зв'язку з викладеним, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, яка була повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що 24.06.2011 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 5 600 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с.8,9,10-33). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Згідно до п.п. 2.1.1.5.6, 1.1.2.7 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за користування, по перерозходу платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. В разі невиконання зобов'язань за Договором на вимогу банку виконувати зобов'язання по поверненню кредиту (в тому числі прострочення кредиту та овердрафту), сплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушені клієнтом строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбаченому договором понад 30 днів, зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 24.06.2011 року сума боргу станом на 30.05.2014 року становить 12 741 гривень 43 копійок яка складається з: заборгованість за кредитом - 5 380 гривень 24 копійки; заборгованість по процентам за користування кредитом - 4 725 гривень 06 гривень; заборгованості по комісії за користування кредитом - 1 553 гривень 20 копійок; штраф (фіксована частина) - 500 гривень; штраф (процентна складова) - 582 гривень 93 копійки (а.с.6-7) Таким чином, відповідач [PERSON] порушив договірні зобов'язання. Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кред ит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526, ч.1 ст. 625 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст.530 ЦК України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.3 цієї ж статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. [PERSON] з липня 2011 року не виконує свої зобов'язання за договором кредиту, тому у нього виник обов'язок перед позивачем по виплаті суми кредиту в розмірі 12 741 гривень 43 копійки. При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача витрати понесені позивачем за оплату судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного, та

Outcome: approved