Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що між банком та [PERSON] 12.09.07р. укладено кредитний договір № HECFG100002006 відповідно до якого позивач зобов»язався надати відповідачу кредит в розмірі 4 000 доларів США до 12.09.2027р., а відповідач зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленими кредитним договором. Свої зобов»язання банк виконав, а відповідач не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки і на 06.03.15р. має заборгованість 10 533,05 доларів США з яких 6 309,48 доларів США заборговангість за кредитом; 546,09 доларів США заборгованість по процентах за користування кредитом; 64,95 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 3 100,55 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, а також штрафи - 10,92 долари США фіксована частина штрафу; 501,05 долара США процентна складова штрафу. В силу ч.2 ст.1050 ЦК України банк має право вимоги дострокового повернення всієї суми кредиту. В забезпечення виконання зобов»язання за договором № HECFG100002006 між ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір поруки з [PERSON], яка згідно вимог ЦК України разом з боржником виступає як солідарний боржник. Письмова вимога банку про виконання зобов»язань, які не виконав боржник, була залишена [PERSON] без задоволення. Тому позивач просить стягнути солідарно з обох відповідачів заборгованість 10 533,05 долара США, що на 06.03.15р. складає 241 101,41грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позовної заяви в повному обсязі пояснивши, що [PERSON] не виконував своїх зобов»язань за кредитним договором від 12.09.07р., виникла заборгованість і 11.06.13р. між банком та відповідачем було укладено додаткову угоду за умовами якої йому списали частково суми відсотків та пені і встановили щомісячний платіж. В пункті другому угоди передбачено, що в разі порушення будь-якого зобов»язання, передбаченого в графіку погашення кредиту понад 31 день позичальник сплачує банку штраф 3 114,50 доларів США, тобто, списані суми будуть повернуті назад. До 22.09.14р. по кредиту проводились передбачені сторонами платежі, а потім почала виникати заборгованість, що змусило банк звернутись до суду з даним позовом. [PERSON] є солідарним боржником, бо вона підписала договір поруки. Відповідачі позовні вимоги визнали частково. Вони не заперечують підписання договорів - кредитного та поруки а також додаткової угоди до кредитного договору. За новим графіком погашення кредиту [PERSON] проводив платежі до кінця 2014р. а потім захворів а також піднявся курс долара і виникла заборгованість. Банк не йде ні на які поступки, вимагає, щоб платив кредит. Йому нараховано штрафні санкції однак з цим він не згоден, бо добросовісно сплачував передбачений графіком щомісячний платіж і для нього є незрозумілим на що йшли ці кошти. Вислухавши сторони, представників сторін, дослідивши подані матеріали суд приймає до уваги слідуюче. З поданих матеріалів та пояснень представника позивача, відповідачів встановлено, що 12.09.07р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір на отримання кредитних коштів готівкою через касу на строк по 12.09.2027р. включно у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 4 000 доларів США на купівлю квартири а також у розмірі 100 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 кредитного договору зі сплатою відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту. Період сплати кредиту з 12 по 19 число кожного місяця. Щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 52,51 доларів США для погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. 13.09.07р. було укладено договір поруки № HECFG100002006 за яким [PERSON] виступає поручителем перед кредитором за виконання [PERSON] зобов»язань за кредитним догвором від 13.09.07р. і у випадку невиконання боржником зобов»язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає за виконання зобов»язань за кредитним договором в тому ж розмірі що і боржник. 11.06.2013р. між позивачем та [PERSON] додаткову угоду № 1 до кредитного договору за умовами якої йому зменшували суму заборгованості, що виникла з дати надання кредиту до дати підписання додаткової угоди на 3114,50 доларів США - пеню та відсотки, але у разі порушення позичальником будь-яких зобов»язань, передбачених у графіку погашення кредиту понад 31 день позичальник сплачує банку штраф 3114,50 доларів США. Щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку щомісячний платіж у сумі 101,75 долари США для погашення заборгованості за кредитним договором. Погашення кредиту та заборгованості проводиться в строки відповідно до графіка погашення кредиту. Як вбачається з наданої банком виписки з рахунку [PERSON], останній платіж ним було зроблено 19.11.14р. [PERSON] також вказував, що востаннє заплатив за кредитом у кінці 2014р. і до цього часу жодного платежу не здійснював. Тобто, ним дійсно було порушено умови і кредитного договору і додаткової угоди щодо здійснення щомісячного платежу за кредитом у встановлений домовленостями період і у відповідній сумі, зазначеній у додатковій угоді від 11.06.13р. У зв»язку з цим у позивача відповідно до ст.1050 ЦК України виникло право вимоги до позичальника. Представник відповідача в письмовому запереченні зауважила, що Закон України від 22.09.11р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» забороняє надання споживчих кредитівв іноземній валюті, однак позивач порушив дану заборону. Суд вважає, що порушення немає, бо кредитний договір між позивачем та відповідачем було укладено 12.09.07р. і заяву на видачу готівки подано 25.09.07р., тобто кредит в іноземній валюті отримано задовго до прийняття Закону, а в додатковій угоді розмір суми кредиту лише підтверджено. Ніяких коштів за додатковою угодою [PERSON] не отримував, що він підтвердив у судовому засіданні. Умови додаткової угоди відповідач [PERSON] не оспорює у встановленому законом порядку тому посилання в запереченнях на укладення додаткової угоди на невигідних для нього умовах суд не може прийняти до уваги. В письмових запереченнях представник відповідача [PERSON] просить суд припинити дію кредитного договору від 12.09.07р. з додатками і в судовому засіданні підтвердила, що це не є окрема вимога а лише спосіб заперечення проти заявлених позовних вимог. Окремого позову з такими ж вимогами відповідач до суду не подавав, що підтвердив разом з представником в судовому засіданні. [PERSON] повинна відповідати як поручитель, поскільки нею укладався договір поруки згідно якого вона несе солідарну відповідальність з боржником в разі невиконання ним умов кредитного договору. Порукою в данному випадку забезпечено виконання зобов»язання в повному обсязі. Питання припинення договору поруки, визнання його недійсним в установленному законом порядку не ставилось, що встановлено з пояснень відповідачів в судовому засіданні. Ст.1054 ч.1 ЦК передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов»язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, поскільки в кредитному договорі і в додатковій угоді не вказано розмір пені за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором. Представник позивача надав суду заяву в якій з урахуванням зауважень представника відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності зазначено розмір пені за 1 рік до звернення до суду 99,74 долари США, однак ця сума не обгрунтована відповідним розрахунком і не підтверджена пунктами договору де б зазначалась ставка пені. Тому в цій частині позову слід відмовити. Суму до стягнення суд визначає виходячи з заявлених позовних вимог за мінусом пені 3 100,55 доларів США та еквівалентом по курсу, зазначеному позивачем в позовній заяві.

Outcome: partial