Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного Договору № AN3DRX92170095 від 27 листопада 2012 року [PERSON] (далі - Відповідач) отримав кредит у розмірі 6845,18 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складає між ним і Банком кредитно - заставний договір (далі - Договір). Відповідач був ознайомлений і згоден з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Банком надана повна інформація про умови кредитування, що підтверджується підписом Відповідача у заяві. Згідно умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов Договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У порушення вимог норм ст. ст. 599, 526, 527, 1054 ЦК України та порушенням зобов'язань, Відповідач станом на 15 липня 2014 року має заборгованість - 8947,84 грн., яка складається з наступного: - 4858,79 грн. - заборгованість за кредитом; - 3,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1232,16 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 1951,02 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 402,28 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до п. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації, проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Публічне акціонерне товариство «Акцент - Банк» просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 8947,84 грн., яка складається з наступного: - 4858,79 грн. - заборгованість за кредитом; - 3,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1232,16 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 1951,02 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 402,28 грн. - штраф (процентна складова). Також, Публічне акціонерне товариство «Акцент - Банк» просить суд стягнути з відповідача на свою користь судовий збір у розмірі 243,60 грн. У судове засідання представник позивача Лещенко Д.Ю., діючий на підставі Довіреності № 2516-О від 16 серпня 2013 року (а.с.20) не з'явився, надав до суду Заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.24). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про місце, дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином (а.с.22). Про причини своєї неявки суд не повідомив. Заяв про розгляд справи без його участі не надходило. Відповідно до ст.77 ЦПК України сторони та інші особи,які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов'язанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомленні суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка становить 8947,84 грн., підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Пунктом 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» встановлено, що при вирішенні справ, за позовами, що виникають при укладанні, забезпеченні та припиненні кредитних договорів, а також при визнанні їх недійсними, повинен здійснюватись у точній відповідності із законом та в установлені для цього строки. При вирішенні таких спорів суди мають виходити з положень ст.ст. 41,42, 99 Конституції України , статті 1 Першого протоколу та Конвенції протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також враховувати, що кредитні правовідносини врегульовано, зокрема, главами 52,53,71 Цивільного кодексу України, Законами України: від 07 грудня 2000 року № 2121-III «Про банки та банківську діяльність»; від 02 жовтня 1992 року № 2654-XII «Про заставу»; від 05 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку»; від 12 травня 1991 року №1023-XI «про захист прав споживачів»; від 18 листопада 2003 року № 1255-IV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»; від 19 червня 2003 року № 979-IV «про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати»; від 01 липня 2004 року № 1952- IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» та іншими нормативно-правовими актами. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з копії Договору № AN3DRX92170095 від 27 листопада 2012 року, що складається з Заяви позичальника Умов та правил надання банківських послуг, [PERSON] на підставі вільного волевиявлення отримав строковий кредит в сумі 6845,18 грн. (шість тисяч вісімсот сорок п'ять гривень 18 копійок) з фіксованою відсотковою ставкою 0,12 % річних. Згідно умов Договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, за який визнається період з « 11» по « 15» число кожного місяця Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно п.п. 3.2.2, 3.2.3 Умов позичальник зобов'язується погашати Кредит у порядку та строки відповідно до Заяви та сплатити відсотки за користування Кредитом відповідно до Заяви. У разі порушення позичальником взятих на себе зобов'язань настає відповідальність, передбачена п. 5 Умов, а саме: - п. 5.1 Умов - Банк має право нарахувати, а позичальник має сплатити пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. - п. 5.3 Умов - при порушенні Позичальником строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Пунктом 5 Умов передбачено, що нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань, передбачених п.п. 5.1, 5.3 Умов здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання повинне бути виконано Позичальником. Згідно п. 5.5 Умов термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 (п'ять) років. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складає між ним і Банком кредитно - заставний договір (далі - Договір). Відповідач був ознайомлений і згоден з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Банком надана повна інформація про умови кредитування, що підтверджується підписом Відповідача у заяві. Банк свої зобов'язання перед [PERSON] виконав в повному обсязі надавши грошові кошти та попередивши про відповідальність у випадку порушення зобов'язань. В результаті порушення умов Договору № AN3DRX92170095 від 27 листопада 2012 року [PERSON] у розмірі 8947,84 грн., яка складається з наступного: - 4858,79 грн. - заборгованість за кредитом; - 3,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1232,16 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 1951,02 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 402,28 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України «Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору…» У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України «Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту».У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України «Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. ст. 549, 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання; неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Статтею 629 ЦК України чітко встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У відповідності до Висновків Верховного Суду України, викладених в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за 2 півріччя 2013 року від 01.02.2014 року « У разі встановлення в договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов одночасне застосування таких заходів відповідальності не свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення ( Постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13)». Таким чином суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» слід стягнути заборгованість за Кредитом в сумі 8947,84 грн., задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру заявлених позовних вимог. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Отже, з відповідача на користь позивача, також, підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved