Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» у вересні 2014 року звернулося до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 08.07.2008 року між сторонами укладено кредитний договір № 001-Р/000072, але відповідач належним чином зобов'язань не виконала, в зв'язку з чим станом на 12 травня 2014 року утворилась заборгованість за договором у розмірі 30 710 доларів США 36 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ (1 долар США = 11,605445 грн.) становить 356 407 грн. 369 коп., з яких: 9 672 долари США 13 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 112 249 грн. 37 коп.; 4 714 доларів США 05 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 54 708 грн. 65 коп. - нараховані відсотки; 16 324 доларів США 18 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 189 449 грн. 37 коп. - нараховані відсотки на прострочену заборгованість, тому просить стягнути вказану суму та витрати по сплаті судового збору на свою користь. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача заперечував проти позову, просив відмовити у позові застосувавши строки позовної давності. Суд заслухавши пояснення учасників судового розгляду, досліджуючи надані докази, аналізуючи наведені обставини, оцінюючи їх в сукупності та співставленні, бере до уваги наступне. Досліджуючи матеріали справи, враховуючи обставини викладені в позові, суд бере до уваги наступне. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 08 липня 2008 року між Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 001-Р/000072, предметом якого є - банк відкриває клієнту картковий рахунок [NUMBER] відповідно до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Правління НБУ № 492 від 12.11.2003 р. і надає клієнту міжнародну платіжну картку Visa Gold [NUMBER], відповідно до п. 1.1. договору (а.с. 5-6). 23.06.2008 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено договір № 161USD-07-08 про відкриття відновлюваної кредитної лінії (а.с. 9-12). Згідно п. 2.1. кредитного договору банк відкриває на картковий рахунок позичальника на якому обліковуються операції, здійсненні з використанням картки Visa Gold [NUMBER] на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності відновлювану кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту в сумі 10 000 доларів США 00 центів із сплатою процентів за користування кредитними ресурсами у рахунок відновлюваної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 30.07.2010 року та сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі та у строки, передбачені договором. Пунктом 3.3. договору передбачено, що відповідач уповноважує банк списувати необхідні суми, за умови їх наявності, з картрахунку відповідача та зараховувати їх у рахунок погашення позичкової заборгованості та процентів за користування кредитними ресурсами, у тому числі й при настання строків повернення кредиту та процентів, відповідно до кредитного договору. Нарахування процентів проводиться щомісяця, один раз в місяць, у день нарахування процентів на залишок заборгованості позичальника за період з попереднього по поточний день нарахування процентів по методу факт/360 (п. 4.2. кредитного договору). За прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, відповідно до п. 3.2., 4.3., 4.4 кредитного договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 10 % від загальної суми отриманих кредитних ресурсів. Відповідно до п. 7.3 кредитного договору, договір вступає в силу з моменту першої видачі кредитних ресурсів (їх першої частини) і діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе договірних зобов'язань. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, випустивши платіжну картку Vi [NUMBER] та відкривши на неї ліміт овердрафту у сумі 10 000 доларів США, а позичальник скористався кредитними ресурсами, що підтверджується випискою із позикових рахунків [NUMBER] (валюта - гривня) та [NUMBER] (валюта - долар США) (а.с. 17-20). 12 травня 2014 року позивачем надіслано відповідачеві повідомлення щодо усунення порушень, в якому повідомлено про наявність заборгованості по договору кредиту (а.с. 22), яка проігнорована відповідачем. Відповідно до розрахунку станом на 12 травня 2014 року утворилась заборгованість за договором у розмірі 30 710 доларів США 36 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ (1 долар США = 11,605445 грн.) становить 356 407 грн. 369 коп., з яких: 9 672 долари США 13 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 112 249 грн. 37 коп.; 4 714 доларів США 05 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 54 708 грн. 65 коп. - нараховані відсотки; 16 324 доларів США 18 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 189 449 грн. 37 коп. - нараховані відсотки на прострочену заборгованість (а.с. 14-16). У відповідності з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору ; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Щодо строків позовної давності, суд приходить до наступного. Згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до частини 4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. А відповідно до частини 5 цієї ж норми права - якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Згідно укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] договором про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки, укладеного сторонами, на підставі ч. 2 п. 2.9 зазначеного договору відкриття карткового рахунку, платіжна картка є лише інструментом, що використовується ініціювання відповідних операцій за бажанням клієнта для оплати вартості товарів та послуг, шляхом перерахування коштів з карткового рахунку клієнта на рахунки інших осіб, а також здійснення будь-яких інших операцій по зняттю грошових коштів з рахунка у фінансових установах і через банківські автомати. Інакше кажучи, зазначена карта є лише унікальним інструментом доступу клієнта до власного рахунку для виконання волі клієнта, з єдиною умовою, - використання зазначеної карти по правилах, визначених при наданні зазначеної карти в користування, тому зазначена карта не може виступати точкою відліку позовної давності та не може впливати на зміну строків дії Договору про відкриття карткового рахунку та Договору про відкриття кредитної лінії № 161USD-07-08, укладеного сторонами 23.07.2008 p., яким свою чергу з закріплено домовленості та умови по кредитній лінії. Підсумовуючи викладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, враховуючи, що відповідач свої зобов'язання за договором № 161USD-07-08 не виконувала, оскільки, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу заборгованість за кредитом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та є належні і достатні підстави для задоволення позову, в зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Розподіляючи судові витрати, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved