Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі по тексту - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звільнення майна з-під арешту, а саме належний на праві власності відповідачу автомобіль марки LIFAN, модель: 520, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], вказавши, що 03 червня 2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № HMІBAN17340894, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 14611,84 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідач [PERSON] уклали кредитно-заставний договір автотранспорту № HMІBAN17340894 від 03 червня 2008 року, відповідно до умов якого відповідач передав в заставу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» автомобіль марки LIFAN, модель: 520, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Державним виконавцем відділу ДВС Білогірського районного управління юстиції у виконавчому провадженні від 01 липня 2012 року № 45 накладено арешт на вищевказаний автомобіль, який на праві власності належить відповідачу [PERSON] При цьому, право застави ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виникло 03 червня 2008 року, а постанова про накладення арешту майна була винесена 19 квітня 2012 року, тобто пізніше ніж було укладено договір застави, станом на 24 липня 2014 року заборгованість відповідача [PERSON] перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» складає 30485,17 доларів США, що значно перевищує вартість предмету застави. Зазначає, що державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 03 листопада 2014 року до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі по тексту - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»). В судове засідання представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання на повторний виклик не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не подав, а тому відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи - державний виконавець відділу державної виконавчої служби Білогірського районного управління юстиції Дмітрієв П.О. в судовому засіданні вважає вимоги позивача обґрунтованими, однак зазначив, що в його діях, як державного виконавця, не було порушень, оскільки постановою від 19 квітня 2012 року накладався арешт на все рухоме та нерухоме майно [PERSON] без конкретного його визначення, а тому на той час йому не було відомо про те, що спірний автомобіль перебуває в заставі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Третя особа ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про дату, час та місце розгляду справи повідомлене належним чином, представник в судове засідання не з'явився. Вислухавши пояснення представника відділу державної виконавчої служби Білогірського районного управляння юстиції, вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 03 червня 2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № HMІBAN17340894, згідно з яким ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав [PERSON] кредит в розмірі 14611,85 доларів США (10216,50 доларів США - розмір загального кредиту, 4395,35 доларів США - кредитна лінія для сплати чергових страхових платежів) (а.с. 3-9). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідач [PERSON] уклали кредитно-заставний договір автотранспорту № HMІBAN17340894 від 03 червня 2008 року, відповідно до умов якого відповідач передав в заставу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» автомобіль марки LIFAN, модель: 520, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] (а.с. 3-9). Із оглянутих та досліджених в судовому засіданні матеріалів зведеного виконавчого провадження № 45/4 вбачається, що 19 квітня 2012 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Білогірського районного управління юстиції Дмітрієвим П.О. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-372/11 від 03 квітня 2011 року Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про стягнення 4106,50 гривень накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника [PERSON], а відтак і на вищевказаний автомобіль, який на праві власності належить відповідачу [PERSON] (а.с. 39). Разом з тим, із даних розширеного витягу Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 22 жовтня 2014 року № 45433142 слідує, що автомобіль марки LIFAN, модель: 520, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] перебуває в заставі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» згідно договору застави автотранспорту № HMІBAN17340894 від 03 червня 2008 року (а.с. 48-50). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № HMІBAN17340894 від 03 червня 2008 року кредитна заборгованість відповідача [PERSON] перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 31 жовтня 2014 року складає 36733,04 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 475717,85 грн. (а.с. 56). Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Застава як правовий інститут цивільного законодавства виконує забезпечувальну функцію, тобто спрямована на те, щоб гарантувати кредитору-заставодержателю задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна, незалежно від майнового стану боржника і наявності у нього заборгованості перед іншими кредиторами, отже, застава встановлюється для гарантування майнових інтересів кредитора-заставодержателя. Відповідно до Інструкції про проведення виконавчих дій від 15 грудня 1999 року № 74/5, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 865/4158, та ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Оскільки право застави ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виникло 03 червня 2008 року, а постанова про накладення арешту була винесена 19 квітня 2012 року - тобто значно пізніше, державна виконавча служба не мала матеріально-правових підстав накладати арешт на заставлене майно на користь стягувача, який не є заставодержателем. Відповідно до ч. 4 ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження» заставодержатель має право звернутися до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved