Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 31 липня 2016 року між ними та [PERSON] укладений договір № 808222066БС/2016-07 про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку у рамках зарплатного проекту, за умовами якого позичальнику відкрито кредитну лінію з лімітом 5000 грн., строком до 30 червня 2018 року. Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язувався щомісяця виконувати свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Всупереч умовам договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого утворилась прострочена заборгованість по тілу кредиту - 2490,99 грн., заборгованість по процентам - 434,86 грн., заборогованість за пенею - 800,07 грн. Загальна сума заборгованості складає 3725,92 грн., яку просять стягнути з відповідача в примусовому порядку. Крім того просять стягнути з відповідача 1600 грн. сплаченого судового збору. Представник позивача ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, згідно якої просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] двічі підряд в судові засідання 17.10.2017 року та 09.11.2017 року не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідачть поштові повідомлення про вручення відповідачу судових повісток/а.с.25,28/ причину неявки до суду не повідомив, заява про розгляд справи за його відстуності на адресу суду не надходила. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 31.07.2016 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] укладено договір № 808222066БС/2016-07 про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки у рамках зарплатного проекту, за умовами якого позичальнику відкрито кредитну лінію з лімітом 5000 грн., строком до 30 червня 2018 року/а.с. 8-9/. [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконав, на вимоги не реагував, унаслідок чого станом на 21 вересня 2017 року виникла заборгованість за договором про відкриття та обслуговування карткового рахунку у розмірі 3725,92 грн., зяких заборгованість по тілу кредиту - 2490,99 грн., заборгованість по процентам - 434,86 грн., заборогованість за пенею - 800,07 грн./а.с.11/. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтями 610, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, судом встановлено, що 31 липня 2016 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] укладений договір № 808222066БС/2016-07 про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку у рамках зарплатного проекту, за умовами якого позичальнику відкрито кредитну лінію з лімітом 5000 грн. Відповідач зобов'язувався щомісяця виконувати свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, однак взяте на себе зобов'язання не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 3725,92 грн., що і дає підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати позивача в сумі 1600 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved