Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 30 липня 2012 року між Банком та [PERSON] був укладений договір, згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 3300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом тридцять процентів на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказуючи, що у звязку з невиконанням відповідачем належним чином умов договору у неї станом на 30 вересня 2016 року виникла заборгованість в розмірі 14760 грн 39 коп., позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, однак подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи, просив справу розглядати без його участі. Відповідач у судове засідання не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомляла, заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала. Враховуючи, що в судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України не здійснювалося. За згодою представника позивача та відповідно до вимог статті 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та його належить задовольнити. Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом статтей 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у встановлений в зобовязанні строк (термін) його виконання. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до умов анкети-заяви [PERSON] від 30 липня 2012 року Банк надав останній кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом двох з половиною процентів на місяць, що становить тридцять процентів на рік, на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6-8). Анкета-заява про приєднання (частина 1 статті 634 ЦК України), умови та правила надання банківських послуг, а також тарифи становлять між сторонами договір про надання банківських послуг. Відповідач, підписавши вищевказану анкету-заяву, підтвердила факт укладення між нею та Банком кредитного договору та те, що ознайомлена і згідна з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами Банку. Зазначені обставини свідчать про те, що між сторонами виникли договірні зобовязання, які випливають із кредитного договору. Відповідач [PERSON] взяті на себе за договором зобовязання відповідно до вимог статті 526 ЦК України належним чином не виконала, внаслідок чого у неї станом на 30 вересня 2016 року виникла заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 14760,39 грн, з яких: заборгованість за кредитом 2733 грн; заборгованість по процентах за користування кредитом 8848,32 грн; заборгованість за комісією 2000 грн; штрафи: 500 грн (фіксована частина), 679,07 грн (процентна складова) (а.с. 4-5). За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, та відповідно до зазначених норм матеріального права суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, оскільки остання порушила його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобовязань, а саме в простроченні платежів згідно з умовами договору та неповерненні кредитних коштів у визначений договором строк. Відповідно до пункту 1.1 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір (в редакції, чинній на час подання позову) за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 1378 грн. На підставі викладеного, статей 526, 530, 1054 ЦК України та

Outcome: approved