Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом в розмірі 11\~337,48 грн. В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначає що відповідач 10.09.2012 року відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, отримав кредит у розмірі 5670,22 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не сплатив своєчасно Банку кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що відображені у Розрахунку заборгованості за договором. У звязку із зазначеними порушеннями, станом на 08.06.2016 року існує заборгованість по кредитному договору в розмірі 11\~337,48 грн., яка складається з наступного: 1) 4750,54 грн. заборгованість за кредитом; 2) 1745,31 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3) 3800,40 грн. заборгованість за комісією та пенею; 4) 1041,23 грн. штраф. Відповідач на даний час ухиляється від виконання зобовязань за кредитним договором, заборгованість не погашає. В судове засідання представник позивача не зявився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання прибув, проти задоволення позову заперечував. Просив застосувати загальну позовну давність в 3 роки. Щодо умови п. 1.1.7.31 Умов і правил надання банківських послуг, яким встановлено позовну давність 50 років, посилався на те, що відповідач не був ознайомлений з такими умовами та не підписував їх. Крім того, посилався на правові позиції Верховного суду України щодо позовної давності, викладені у Постанові №6-757цс15 від 01.07.2015 року та Постанові №6-116цс13 від 06.11.2016 року. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.09.2012 року сторонами укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за якою відповідач отримав кредит у розмірі 5670,22 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 5). Крім того, відповідач був ознайомлений з Анкетою-Заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача. Згідно умов кредитного договору, позивач свої зобовязання виконав, а саме надав відповідачу кредит у визначеному розмірі, а [PERSON] в свою чергу, своїх зобовязань не виконав, що стороною відповідача не заперечувалось під час судового розгляду. Таким чином, в порушення умов Кредитного договору, відповідач своїх договірних зобов'язань не виконував, у зв'язку з чим, станом на 08.06.2016 року існує заборгованість по кредитному договору в розмірі 11\~337,48 грн., яка складається з наступного: 1) 4750,54 грн. заборгованість за кредитом; 2) 1745,31 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3) 3800,40 грн. заборгованість за комісією та пенею; 4) 1041,23 грн. штраф. Правильність проведеного позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не оспорювалась, будь-яких клопотань на його спростування не заявлено. Дані обставини підтверджуються наданими позивачем до матеріалів справи та дослідженими у судовому засіданні доказами: копією Генеральної угоди, розрахунку заборгованості, Анкети-Заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, довідки про умови кредитування, копією витягу з Умов і Правил надання банківських послуг, копією паспорта відповідача, копією витягу зі статуту ПАТ КБ «Приватбанк», копією банківської ліцензії, копією свідоцтва про державну реєстрацію ПАТ КБ «Приватбанк». Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або\~\~інша\~\~фінансова\~\~установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання\~\~за\~\~Кредитним договором\~\~виконав, надавши відповідачу кредит, проти чого останній не заперечує, а відповідач, в свою чергу, не виконує умов Кредитного договору. Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності, суд зазначає наступне. Згідно п. 2.1 Генеральної угоди від 10.09.2012 року кредит надано на строк 12 місяців з 10.09.2012 року по 30.09.2013 року (а.с. 5). З розрахунку заборгованості вбачається та представником відповідача визнано, що останній платіж за кредитом відповідач здійснив 29.11.2012 року. Позовна заява відправлена поштою 16.06.2016 року та надійшла до суду 30.06.2016 року в межах загального строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, установлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони та якщо він підписаний його сторонами (ст. 207 ЦК України). На підтвердження факту укладання договору позивачем надано копію Генеральної угоди, анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, яка заповнена на імя відповідача та містить його підпис (а.с. 5, 6) Суду також надано витяг з Умов і правил надання банківських послуг від 06.03.2010 р., які містять права та обовязки сторін кредитного договору (а.с. 7-30). Пунктом 1.1.7.31 наданих Умов і правил надання банківських послуг встановлено позовну давність 50 років (а.с. 20). Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вищезазначеними доказами спростовується посилання сторони відповідача на те, що він не був ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, встановлених позивачем. Стороною відповідача не надано доказів, що в момент укладання кредитного договору умова про встановлення збільшеної позовної давності була відсутня. За таких обставин, суд не може застосувати правові висновки Верховного суду України, на які посилається відповідач, оскільки викладені в них обставини відрізняються від обставин даної справи. Зокрема, відповідачем [PERSON] не надано суду примірник Умов і правил надання банківських послуг, який би відрізнявся від наданого позивачем, як це було встановлено Верховним судом України у Постанові №6-757цс15 від 01.07.2015 року. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Разом з тим, позичальник має право оскаржити умови договору приєднання в судовому порядку. Будь-яких судових рішень щодо недійсності кредитного договору або окремих його умов, суду надано не було. За таких обставин, відсутні підстави для застосування загальної позовної давності за заявою відповідача. Документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378 грн. відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved