Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 03 серпня 2005 року відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки відповідач не виконала умови договору належним чином, у неї станом на 31.08.2015 року виникла заборгованість перед ПАТ КБ ПриватБанк в сумі 48 775 гривень 61 копійка, що складається з заборгованості за кредитом 6882,79 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом 41892,82 грн.. Вказує на те, що від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 33089,04 грн, яка була задоволена рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.05.2012 року з відповідача на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 15\~686,57 грн, а також штрафи (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 784,33 грн. Враховуючи наведене, просить стягнути з [PERSON] суму в розмірі 16970 гривень 90 копійок та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, подав суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. За погодженням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи,відповідач отримала від ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст.1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернула. Відповідно до ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 15.05.2012 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] задоволено. За кредитним договором б/н від 03.08.2005 року з відповідача [PERSON] стягнуто заборгованість в розмірі 33089,04 грн. (а.с.6). З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що у відповідача станом на 31.08.2015 року різниця між поточною заборгованістю та задоволеною раніше судом становить 16970,90 грн. (а.с.7-9). Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що з [PERSON] слід стягнути в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованість в сумі 16970,90 гривень та 1218 грн. судових витрат по справі. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Outcome: approved