Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом, просило стягнути з відповідачів солідарно на свою користь борг за договором №?999-00027087/1 про надання кредиту від 07.09.2012 року в сумі 47613 грн. 17 коп. та судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Щодо строку позовної давності про стягнення штрафних санкцій пояснив, що відповідачами строк перервано, оскільки згідно розрахунку заборгованості штрафні санкції по договору сплачувались відповідачем (а.с.20). Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення заборгованості за кредитом, заборгованості по сплаті відсотків та комісії за розрахункове обслуговування поточного рахунку. Просив відмовити у вимозі про стягнення нарахованих штрафних санкцій в розмірі 3000 грн. з підстав пропуску річного строку позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що між банком та [PERSON] 07.09.2012 року укладено кредитний договір №?999-00027087/1 про надання кредиту, на підставі якого банк надав позичальникові овердрафт за допомогою платіжної картки Visa Electron, з максимальною сумою заборгованості 50 000 грн., зі сплатою 19% річних від суми заборгованості, та з встановленням дати остаточного повернення до 06.09.2015 року. 07.09.2012 року між банком та позичальником укладений договір №?999-00027087 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватись з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки Visa для фізичної особи. Відповідно до п. 1.1 умов договору, банк зобов'язується надати для власних потреб позичальника за допомогою платіжної картки Visa Electron у готівковій чи безготівковій формі шляхом сплати з поточного рахунку [NUMBER] коштів понад кредитовий залишок коштів на рахунку, в межах встановленого строку та ліміту овердрафту. Договором кредиту передбачено отримання кредиту позичальником самостійно за допомогою платіжної картки у готівковій чи безготівковій формі. Згідно п. 2.2. договору кредиту, моментом (днем) надання кредиту на умовах овердрафту вважається момент (день) використання позичальником кредитних коштів на умовах договору, зокрема, отримання позичальником готівки чи здійснення ним безготівкового платежу з рахунку. Банк свої зобов'язання за договором кредиту щодо видачі кредиту виконав в повному обсязі, що підтверджується виписками з особового рахунку за період з 07.09.2012 року по 07.09.2012 року. Згідно п. 3.3.5 договору кредиту, позичальник зобов'язаний повернути в повному обсязі овердрафт з нарахованими процентами за фактичний час його використання, штрафними санкціями у терміни, визначені договором. Пунктом 1.4 договору встановлено, що зменшення ліміту овердрафту та платежі з повернення овердрафту здійснюються згідно додатку №1, який є невід'ємною частиною цього договору, та відповідно до якого погашення основної суми кредиту має здійснюватись щомісячно. Відповідно до п. 2.6 договору, сплата відсотків позичальником здійснюється щомісячно за фактичний термін користування кредитом на пізніше 07 числа, починаючи з жовтня 2012 року, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. За договором про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за якими можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки Visa для фізичної особи від 07.09.2012 року та відповідно до додатку №1 до договору про надання кредиту №?999-00027087/1 від 07.09.2012 р. позичальник зобов'язаний сплачувати щомісячно комісію за розрахункове обслуговування поточного рахунку. Загальна сума щомісячного платежу по вищевказаним зобов'язанням визначена в додатку №1 до договору кредиту в розмірі 2552 грн. 80 коп. Пунктом 4.8 договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником зобов'язань. визначених п. 3.3 договору протягом більше тридцяти днів, банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав. При цьому термін повернення кредиту вважається таким, що настав , а кредит підлягає поверненню з моменту отримання позичальником відповідної письмової вимоги банку. Повернення кредиту здійснюється позичальником протягом 30-ти календарних днів з дати одержання повідомлення. Пунктом 4.9 договору встановлена відповідальність позичальника за повне або часткове прострочення повернення кредиту (овердрафту) та/або сплати процентів за користування ним та /або інших платежів за договором у вигляді обов'язку сплати банку штраф у розмірі 200 грн. за перший прострочений платіж, та 500 грн. за кожний наступний прострочений поспіль платіж. Станом на 18.09.2013 року борг відповідача перед банком складає 47613,17 грн., в тому числі 40636,78 грн. - заборгованість за кредитом, 1096,39 грн. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 2880,00 грн. комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку, 3000 грн. штрафні санкції. 07.09.2012 року між ПАТ «Імексбанк» та боржником [PERSON], укладений Договір поруки, згідно якого є зобов'язання Поручителя перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісії, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту, та зобов'язань щодо сплати комісій за розрахункове обслуговування поточного рахунку, передбачених Договором про відкриття рахунку. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України договір кредиту складений в простій письмовій формі, у відповідності із законом. У відповідності до п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. За наведеного, позовні вимоги про стягнення тіла кредиту, нарахованих відсотків та комісії відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають задоволенню, тим паче, що визнаються відповідачами. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, відповідно до ч.3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як вже зазначалось підпунктом 4.9 договору визначена відповідальність за не виконання його умов у вигляді обов'язку сплати банку штраф у розмірі 200 грн. за перший прострочений платіж, та 500 грн. за кожний наступний прострочений поспіль платіж. Сума штрафу згідно розрахунку становить 3000 грн. (а.с.20). Представником відповідачів заявлено клопотання про застосування строку позовної давності. Відповідно до статті 258 Цивільного кодексу України стосовно позовів про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлено скорочений строк позовної давності тривалістю в один рік. Стаття 256 ЦК України визначає, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 4 статті 267 ЦК України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. При цьому, якщо виконання зобов'язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Представник позивача вважає, що строк позовної давності було перервано, оскільки відповідачем вносились кошти на оплату штрафних санкцій. Проте, з такими доводами погодитись не можна, оскільки представником позивача було підтверджено. що відповідачем вносилась загальна сума на погашення боргового зобов'язання, а вже безпосередньо банк розподіляв цю суму на погашення тіла кредиту, відсотків та штрафних санкцій, тобто добра воля сплати штрафних санкцій в даному випадку відсутня. Статтею 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а частиною 5 цієї статті передбачено, що за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Таким чином, враховуючи, що з моменту початку обчислення штрафних санкцій минув період понад один рік, то кредитор у позовній заяві має право вимагати штрафні санкції, нараховані за останній річний період, оскільки стосовно тих штрафних санкцій, що виникли раніше цього терміну, строк позовної давності вже минув. Отже, при поданні позовної заяви штрафні санкції розраховуються виходячи зі строку в рік, що передував даті подання позову і розмір штрафних санкцій, який підлягає стягненню з відповідачів становить 2300 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів також підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial