Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Пологівського РЕМ звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту та необліковану електроенергію, мотивуючи свої вимоги тим, що між ВАТ (з 01 лютого 2017 року ПАТ) «Запоріжжяобленерго» в особі Пологівського РЕМ та [PERSON] укладено Договір про користування електричною енергією №0410073/18166 від 28 лютого 2014 року за адресою: [ADDRESS] . Проте, [PERSON] не виконав зобов`язання за договором і порушив терміни сплати рахунків за спожиту електроенергію, а саме: за період із 30 червня 2017 року по 06 грудня 2017 року він спожив електроенергії 73 кВт/год. на суму 65,70 грн., але жодного платежу не сплачено за цей період. За несплату рахунків будинок [PERSON] 22 серпня 2017 року був відключений від мереж електропостачання. Однак, споживач у порушення ПКЕЕН, не оплативши рахунки за спожиту електроенергію, самовільно підключився до електричної мережі. Так, 06 грудня 2017 року працівниками РЕМ при проведенні перевірки дотримання вимог ПКЕЕН, яка проводилась у присутності [PERSON] , було виявлено порушення ним ПКЕЕН, а саме: самовільне підключення електроустановок струмоприймачів до електричної мережі ПАТ «Запоріжжяобленерго» без порушення схеми обліку після припинення електропостачання за заборгованість за спожиту електроенергію без дозволу електропостачальника. Підключення виконано шляхом включення ввідного автомату». Вказане порушення зафіксовано за допомогою цифрового фотоапарату. За даним фактом працівниками енергопостачальника складено Акт про порушення ПКЕЕН №00141679 від 06 грудня 2017 року за участю [PERSON] В п.9 вказаного Акту зазначено, що споживач запрошується на засідання комісії з розгляду актів про порушення на 26 грудня 2017 року. Рішенням комісії від 26 грудня 2017 року визнано причетним [PERSON] до порушення ПКЕЕН та нарахована вартість електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення ПКЕЕН, за період із 22 серпня 2017 року (день відключення споживача від мереж електропостачання) по 06 грудня 2017 року (день виявлення та усунення порушення) в обсязі 1096кВт*год. на суму 1542,54 грн. Рішення комісії оформлене протоколом №47 від 26 грудня 2017 року. Відповідач не був присутній на засіданні комісії, хоча належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення вказаного засідання. 26 грудня 2017 року за вих. №2081 [PERSON] рекомендованим поштовим відправленням направлені протокол засідання комісії №47, рахунок на суму 1542,54 грн. та повідомлення про обов`язок оплатити рахунок в 10-денний строк. Заборгованість відповідачем не була оплачена. 13 листопада 2019 року за вих. №2179 на адресу [PERSON] направлена претензія на суму 1542,54 грн., яка залишена без відповіді та оплати. Таким чином, станом на 25 квітня 2020 року, на особовому рахунку [PERSON] обліковується заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 65,70 грн. та за необліковану електроенергію в сумі 1542,54 грн., а разом заборгованість складає 1608,24 грн., яку позивач просить суд стягнути на свою користь з відповідача, а також просить стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Від представника позивача за довіреністю Сторчак В.І., яка у дане судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце його проведення, надійшла до суду заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги вона підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] також у судове засідання не з`явився, за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві та підтвердженою відповіддю органу місцевого самоврядування на запит суду, неодноразово викликався в судові засідання судовими повістками, але поштові відправлення повернулися на адресу суду з відміткою листоноші «адресат відсутній». Окрім того, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України суд неодноразово здійснював виклики відповідача у судові засідання через оголошення на офіційному веб-сайті суду. Відповідач [PERSON] після оприлюднення оголошень про його виклики у судові засідання до суду жодного разу не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, із заявами про відкладення розгляду справи з певних причин або про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, відзив на позов не подав. Тому суд розглядає справу за відсутності відповідача за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, відсутність заперечень проти задоволення позову з боку відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, із матеріалів справи судом встановлено, що 28 лютого 2014 року між ВАТ (з 01 лютого 2017 року ПАТ) «Запоріжжяобленерго» в особі Пологівського РЕМ та [PERSON] було укладено Договір про користування електричною енергією №0410073/18166 за адресою: [ADDRESS] , згідно умов якого відповідач зобов`язався оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до п.14 цього договору, а саме: відповідно до показань приладу обліку платіжними документами, які виписуються енергопостачальником, до 25 числа поточного місяця. Згідно з копією Акту від 22 серпня 2017 року [PERSON] було відключено від мереж електропостачання, а також у цьому акті зазначено, що споживачу необхідно сплатити борг. Відповідно до копії Акту від 06 грудня 2017 року працівниками РЕМ при проведенні перевірки дотримання вимог ПКЕЕН, яка проводилась в присутності [PERSON] , було виявлено самовільне підключення після припинення електропостачання, складено Акт. З копії Акту про порушення ПКЕЕН №00141679 від 06 грудня 2017 року, який було складено за фактом порушення споживачем ПКЕЕН та за участю [PERSON] , встановлено, що відповідач порушив ПКЕЕН, здійснив самовільне підключення електроустановок струмоприймачів до електричної мережі ПАТ «Запоріжжяобленерго» без порушення схеми обліку після припинення електропостачання за заборгованість за спожиту електроенергію без дозволу електропостачальника. Порушення виконано шляхом включення ввідного автомату. Порушення зафіксовано за допомогою цифрового фотоапарату. [PERSON] із Актом ознайомився та погодився, що підтверджується його особистим підписом та записом в графі Зауваження до складеного акта: «С нарушением согласен. 06.12.17». В п.9 Акту зазначено, що споживач запрошується на засідання комісії з розгляду актів про порушення на 26 грудня 2017 року. Проте, згідно копії Протоколу №47 засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕН від 26 грудня 2017 року [PERSON] на засідання комісії не з`явився. Рішенням комісії від 26 грудня 2017 року визнано причетним [PERSON] до порушення ПКЕЕН шляхом самовільного підключення електроустановок до електричної мережі ПАТ «Запоріжжяобленерго» без порушення схеми обліку після відключення. Відповідачу нарахована вартість електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення ПКЕЕН (згідно Методики, затвердженої постановою НКРЕ №562 від 04 травня 2006 року зі змінами і доповненнями, внесеними, зокрема, Постановою НКРЕ №1338 від 14 жовтня 2010 року, відповідно до п.3.3, 3.4 за формулою 3.1) за період із 22 серпня 2017 року по 06 грудня 2017 року в обсязі 1096кВт/год. на суму 1542,54 грн., що також підтверджується копією розрахунку обсягу вартості електричної енергії, долученого до матеріалів справи. Згідно зі ст.1 Закону України «Про електроенергетику» електрична енергія є товарною продукцією. Відповідно до п.42 ПКЕЕН, споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати вартість спожитої електричної енергії та здійснювати інші платежі, відповідно до умов договору та цих Правил, а також забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі засобу обліку, узгоджувати із енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки. Суд вважає встановленим, що відповідач [PERSON] , як споживач електричної енергії, що постачається ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Пологівського РЕМ, зобов`язаний користуватися електричною енергією на підставі договору, не допускати безоблікового користування електричною енергією, оплачувати вартість спожитої електричної енергії та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору. Також суд вважає доведеним порушення відповідачем Правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільне підключення електроустановок струмоприймачів до електричної мережі ПАТ «Запоріжжяобленерго» без порушення схеми обліку, що підтверджується актом про порушення №00141679 від 06 грудня 2017 року, який було складено в присутності відповідача [PERSON] . Згідно пояснень у акті [PERSON] визнав факт самовільного підключення до електромережі, при цьому будь-яких зауважень не висловив. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 27 грудня 2017 року за вих. №2081 [PERSON] рекомендованим поштовим відправленням було направлено протокол засідання комісії №47, рахунок на суму 1542,54 грн. та повідомлення про обов`язок оплатити рахунок в 10-денний строк. Однак, заборгованість відповідачем оплачена так і не була. 13 листопада 2019 року за вих. №2179 на адресу [PERSON] була направлена ще одна претензія на суму 1542,54 грн., яка залишена без відповіді та оплати. Згідно Виписки із особового рахунку споживача [PERSON] вбачається, що у нього обліковується заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 65,70 грн. та за необліковану електроенергію в сумі 1542,54 грн., а разом - 1608,24 грн. Оскільки відповідач нараховану йому суму заборгованості не сплатив у визначений строк, то суд вбачає підстави для задоволення позову. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» з відповідача суд стягує на користь позивача судовий збір у сумі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved