Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 01 червня 2011 року [PERSON] 01.06.2011 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 4800,00 грн. на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та Банком договір, про що свідчить підпис відповідачки у заяві. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Банк свої зобов'язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. В порушення норм закону та умов договору, відповідачка зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку із чим станом на 31 січня 2016 року має заборгованість в розмірі 24118 грн. 10 коп., яка складається з: 5053,27 грн. - заборгованість за кредитом; 16688,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2375,92 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 7964,79 грн., яка була задоволена рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 13.10.2014 року з відповідачки [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк». Різниця становить - 16153,31 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 807,67 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить 17460,98 грн. Позивач просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 01 червня 2011 року в розмірі 17460,98 грн. та судові витрати. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. В позовній заяві зазначено про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якому зазначено, що позовні вимоги він підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася, про причини неявки до суду не повідомила. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував, тому суд ухвалив на підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України розглянути справу заочно. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що 01.06.2011 року [PERSON] відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 01.06.2011 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 4800,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає між нею та Банком договір, про що свідчить підпис відповідачки у заяві (а.с.10). Відповідно до пункту 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг (а.с.13-36) підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до пункту 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У випадку невиконання зобов'язань по договору, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту і Овердрафту), сплати винагороди банку (п. 2.1.1.5.6). Відповідно до п. 2.1.1.7.6 зазначених Умов та правил при порушенні позичальником строків платежів за будь-яких з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Судом встановлено, що [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала. Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 13.10.2014 року, яке не було оскаржене та набрало чинності 24.10.2014 року, з відповідачки [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 7964,79 грн. та судові витрати в сумі 243,60 грн. (а.с.5). Згідно з інформацією Приморського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 112.05.2016 року (а.с.48-52) виконавчі провадження по виконанню виконавчих листів №2/326/352/2014, виданих 07.11.2014 року Приморським районним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 7964,79 грн. та судових витрат в розмірі 243,60 грн., державним виконавцем було відкрито 07.07.2015 року. В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, та 10.12.2015 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві. Станом на 11.05.2016 року виконавчі листи про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу на виконанні не знаходяться. У зв'язку з невиконанням належним чином умов кредитного договору за [PERSON], згідно розрахунку позивача (а.с.6-9), станом на 31.01.2016 року числиться заборгованість перед ПАТ КБ «Приват Банк» в розмірі 24118 грн. 10 коп., яка складається з: 5053,27 грн. - заборгованість за кредитом; 16688,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2375,92 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 807,67 грн. - штраф (процентна складова). З урахуванням Рішення Приморського районного суду Запорізької області від 13.10.2014 року заборгованість до стягнення станом на 31.01.2016 року складає 17460,98 грн. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 та ч.3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до частини першої та частини четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Отже відповідно до статей 525, 526, 598, 599, 610, 611, 1048, 1054 ЦК України наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не позбавляє права на отримання процентів до дня повернення позики та штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів і згідно ч. 2 ст. 214 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин. Судом встановлено, що сторони уклали кредитний договір, позивач виконав у повному обсязі свої зобов'язання, передбачені цим договором, надав кредит відповідачці, але відповідачка покладені на неї зобов'язання з повернення кредиту, не виконала. Судове рішення про задоволення вимог кредитора боржником не виконано. Заборгованість до стягнення за вказаним кредитним договором станом на 31.01.2016 року, яка підтверджена розрахунком позивача, складає 17460 грн. 98 коп. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості у розмірі 17460 грн. 98 коп. підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VІ з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача витрати по оплаті судового збору у сумі 1378 грн., які підтверджені наданим позивачем платіжним дорученням (а.с.1).

Outcome: approved