Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Енергобанк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» [PERSON], звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказує, що 01.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Енергобанк» та [PERSON] був укладений договір № 06-005708-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA та додаткова угода до нього. Відповідно до п. 2.1.2 Кредитного договору, [PERSON] надає Держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії. Кредит надається в межах кредитного ліміту за винятком випадків, передбачених цим [PERSON], а Держатель зобовязується повернути суму отриманого Кредиту на умовах, в строки та в порядку, що передбачені цим [PERSON]. Пунктом 2.1.3 Кредитного договору передбачено, що розмір кредитного ліміту зазначається в Додатковій угоді до [PERSON], що є його невідємною частиною. Згідно п. 1 Додаткової угоди №1 від 07.10.2013 року до [PERSON] розмір кредитного ліміту складає 100 000 грн. Вказує, що 07.10.2013 року відповідачкою [PERSON] було отримано платіжну картку, що підтверджується розпискою про її отримання. Відповідно до п. 2.3 [PERSON] порядок здійснення платіжних операцій з використанням кредитної картки, а також порядок отримання кредиту регулюється чинним законодавством України, Правилами міжнародної платіжної системи VISA INTERNATIONAL, [PERSON], Правилами, а також Тарифами Банку. Відповідно до п. 3.3.1, 3.3.6 [PERSON] Держатель зобовязався вчасно та в повному обсязі погашати банку суму боргових зобовязань, та повністю погасити боргові зобовязання у день скасування Банком Кредитного ліміту. Підпунктом 4.3.3 Кредитного договору визначено, що після надання Банком кредиту для здійснення Платіжних операцій чи сплати Винагород Банку Держатель вважається таким, що отримав кредит у повному обсязі. Розмір наданого кредиту відображається у Звіті-рахунку. Застереження. Кредит для здійснення Платіжних операцій чи сплати Винагород Банку надається незалежно від наявності на Картковому рахунку власних коштів Держателя або наявності невичерпаного Кредитного ліміту. Пунктом 5.1 Кредитного договору визначено, що за користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, [PERSON] щомісячно нараховує проценти, комісії, розраховує та стягує пеню та штрафи в розмірі, встановленому Тарифами. Проценти за користування кредитом, що визначений п. 2.6 [PERSON]. Банк списує нараховані проценти та комісії з карткового рахунку. Банк має право нараховувати різні процентні ставки та різні форми використання кредиту, такі як зняття готівки (в тому числі на комісії, що є результатам зняття готівки). За користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, [PERSON] щомісячно нараховує проценти, комісії, розраховує та стягує пені та штрафи в розмірі, встановленому Тарифами. Проценти за користування кредитом (в тому числі простроченим кредитом) нараховуються на фактичну суму наданого кредиту (в тому числі простроченого кредиту) і за фактичний час користування таким кредитом протягом всього розрахункового циклу, включаючи день надання зазначених коштів, що передбачено пунктами 5.1., 5.2. кредитного договору. Відповідно до пункту 5.7 [PERSON], проценти на залишок коштів на картковому рахунку нараховуються згідно тарифів банку. За умовами п.п. 6.1, 6.2 Кредитного договору сторони несуть майнову відповідальність в розмірі, передбаченому Тарифами, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за цим [PERSON], а також за порушення Правил. У випадку несвоєчасного погашення мінімального платежу чи виникнення овердрафту, Держатель зобовязаний сплатити на користь Банку штраф у розмірі, передбаченому Тарифами. На виконання вимог чинного законодавства України та умов [PERSON] № 06-005708-01 від 01.10.2013 року про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, [PERSON] протягом всього строку дії кредитного договору належним чинним виконував взяті на себе зобовязання, щодо надання кредитних коштів позичальнику. В свою чергу позичальник протягом строку дії кредитного договору допускає порушення виконання своїх зобовязань щодо сплати кредиту, процентів, комісій за користування кредитом, що в свою чергу призвело до виникнення заборгованості та необхідності звернення до суду за захистом свого порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Вказує, що відповідачці [PERSON] в звязку з неналежним виконанням зобовязань по Кредитному договору, повідомлялося про необхідність негайно виконати зобовязання по сплаті кредитної заборгованості, шляхом направлення повідомлення-вимоги № 2437/5 від 23.09.2016 року, яка була отримана відповідачкою особисто 27.09.2016 року, однак станом на дату звернення до суду вимоги Банку задоволені не були. Внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобовязань за Кредитним договором № 06-005708-01 від 01.10.2013 року про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA в останньої станом на 13.10.2016 року утворилася заборгованість в сумі 215505 грн. 76 коп., з яких: заборгованість за кредитом 83\~435 грн. 08 коп.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості 87\~176 грн. 42 коп.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) 2400 грн.; заборгованість за нарахованими процентами 42\~494 грн. 26 коп. А тому, просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ПАТ «Енергобанк» \~заборгованість за договором № 06-005708-01 від 01.10.2013 року про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, що станом на 13.10.2016 року становить 215 505 грн. 76 коп. та судовий збір в сумі 3232 грн. 59 коп. 06.12.2016 року відповідачка [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» про розірвання кредитного договору та визнання недійсними його окремих положень. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.03.2017 року зустрічний позов обєднаний в одне провадження із основним. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] вказує, що 01.10.2013 року між нею та ПАТ «Енергобанк» був укладений Договір № 06-005708-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA та додаткова угода до нього. Станом на 13.10.2016 року в неї утворилася заборгованість по вказаному Кредитному договору, в звязку з чим відповідачем по зустрічному позову ПАТ «Енергобанк» було подано позов про стягнення заборгованості, однак позовної вимоги про розірвання вказаного договору заявлено не було. Статтею 652 ЦК України встановлено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобовязання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Вказує, що істотними змінами обставин є те, що вона - [PERSON] не працевлаштована, отримує дохід за рахунок здачі в оренду належних їй транспортних засобів, внаслідок чого її середньомісячний дохід становить 3444 грн. 44 коп. Будь-яких інших джерел доходу в неї не має, що обумовлено економічною кризою та іншими незалежними від сторін зовнішньо-економічними факторами, на які сторони не розраховували при укладенні договору і не могли передбачити їх настання. На даний час в неї не має можливості сплачувати суми передбачені договором, що (у разі не розірвання договору) призведе до подальших порушень договору, оскільки у відповідача по зустрічному позову в такому випадку буде можливість продовжувати нараховувати штрафні санкції. Також вказує, що положення [PERSON] №06-005708-01 від 01.10.2013 року щодо встановлення штрафу за виникнення простроченої заборгованості в розмірі 0,2% в день від суми простроченої заборгованості є несправедливими умовами договору в контексті положень ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечать принципу добросовісності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обовязків на погіршення становища споживача, що є підставою для визнання таких положень договору недійсними, оскільки облікова ставка НБУ встановлювалася в межах: 2013 рік 6,5%; 2014 рік від 9,5% до 14%; 2015 рік від 19,5% до 30% (30% було в період з 04.03.2015 року по 27.08.2016 року); 2016 рік від 14% до 22%, а на сьогодні вона становить 14%. Таким чином, на даний момент законодавство обмежує пеню розміром 0,0767% за кожен день прострочення. Встановлення неустойки (штрафу) в розмірі, що перевищує навіть подвійну облікову ставку НБУ порушує принцип розумності. Кредитний договір є видом договору приєднання, умови якого розробляються Банком і позичальник не впливає на зміст договору, а тому [PERSON], встановивши завищений розмір штрафу, порушив принцип добросовісності. Оскільки вартістю кредиту є відсотки, то, очевидно, що встановлення неустойки (штрафу) з розрахунку 0,2 % від простроченої суми за кожен день прострочення порушує права позичальника, як споживача. Встановлення штрафу в такому розмірі свідчить про порушення принципів справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Нарахування неустойки (штрафу) свідчить про те, що штраф у даному випадку відіграє роль не способу забезпечення зобовязання чи міри цивільно-правової відповідальності, а виступає у вигляді способу нечесного заробляння грошей. А тому, просить: розірвати договір № 06-005708-01 від 01.10.2013 року про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA з дати винесення рішення по справі; визнати недійсним положення [PERSON] № 06-005708-01 від 01.10.2013 року щодо встановлення штрафу за виникнення простроченої заборгованості в розмірі 0,2% в день від суми простроченої заборгованості; стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання представник позивача по основному позову та відповідача по зустрічному позову ПАТ «Енергобанк», не зявився, направивши до суду 02.12.2016 року заяву про розгляд справи у відсутність представника, в якій просить позовні вимоги ПАТ «Енергобанк» задовольнити. Також 27.03.2017 року представник позивача по основному позову та представник відповідача по зустрічному позову, за довіреністю [PERSON], направив до суду письмове заперечення на зустрічний позов, я якому просив відмовити в задоволенні зустрічного позову про розірвання кредитного договору та визнання недійсними його окремих положень з підстав, викладених в цих запереченнях. В судові засідання 12.05.2017 року, 19.06.2017 року, 11.07.2017 року, 01.08.2017 року та 11.08.2017 року представник ПАТ «Енергобанк» не зявився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. В судовому засіданні 12.05.2017 року представник відповідачки по основному позову та позивачки по зустрічному позову [PERSON] [PERSON] позовні вимоги ПАТ «Енергобанк» визнала частково, а саме в частині заборгованості відповідачки [PERSON] в частині основного боргу за кредитом 83\~435 грн. 08 коп. та заборгованості за процентами 42\~494 грн. 26 коп. Позовні вимоги в частині заборгованості за штрафами за виникнення простроченої заборгованості 87\~176 грн. 42 коп. не визнала, пояснивши що встановлення ПАТ «Енергобанк» штрафу в такому розмірі свідчить про порушення принципів справедливості, добросовісності та розумності. Тому просила задовольнити зустрічний позов [PERSON] та розірвати договір № 06-005708-01 від 01.10.2013 року про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA з дати винесення рішення по справі та визнати недійсним положення [PERSON] № 06-005708-01 від 01.10.2013 року щодо встановлення штрафу за виникнення простроченої заборгованості в розмірі 0,2% в день від суми простроченої заборгованості. У випадку, якщо суд прийде до іншої думки, просила враховувати письмові заперечення проти позову ПАТ «Енергобанк» та застосувати вимоги ч. 3 ст. 551 ЦК України, зменшивши розмір неустойки (штафу), оскільки він значно перевищує розмір збитків. Крім того, просила застосувати вимоги п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України наслідки спливу строку позовної давності. В судові засідання 19.06.2017 року, 11.07.2017 року відповідачка по основному позову та позивачка по зустрічному позову - [PERSON] та її представник не зявилися, представник [PERSON] направила до суду заву про проведення судових засідань без участі [PERSON] та її представника, в якій просить задовольнити зустрічну позовну заяву від 02.12.2016 року та заяву про застосування строку позовної давності, а також просить врахувати письмові заперечення проти основного позову. В судові засіданні 01.08.2017 року та 11.08.2017 року відповідачка по основному позову та позивачка по зустрічному позову - [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. 10.08.2017 року відповідачка по основному позову та позивачка по зустрічному позову [PERSON] направила до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи квитанції № 3162225 від 02.08.2017 року про сплату частини заборгованості за [PERSON] № 06-005708-01 від 01.10.2013 року на суму 9000 грн., яку просила врахувати при винесенні рішення у справі. Заслухавши пояснення представника відповідачки по основному позову та позивачки по зустрічному позову - [PERSON] [PERSON], дані в судовому засіданні 12.05.2017 року, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення як основного позову так і зустрічного, виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01.10.2013 року між ПАТ «Енергобанк» та [PERSON] був укладений Договір № 06-005708-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, а 07.10.2013 року укладена Додаткову угода № 1 до [PERSON] № 06-005708-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, відповідно до якої розмір кредитного ліміту складає 100000 грн. Відповідно до п.1.1 [PERSON] № 06-005708-01 від 01.10.2013 року про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA [PERSON] відкриває держателю картковий рахунок № 26258512081901 в гривнях та випускає кредитну картку типу VISA PLATINUM, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки. Відповідно до п. 2.1.2 [PERSON] надає Держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії. Кредит надається в межах кредитного ліміту за винятком випадків, передбачених цим договором, а Держатель зобовязується повернути суму отриманого Кредиту на умовах, в строки та в порядку, що передбачені цим [PERSON]. Згідно п.п. 2.1.3 [PERSON] розмір кредитного ліміту зазначається в Додатковій угоді до договору, що є його невідємною частиною. Кредитний ліміт може бути збільшений або зменшений за заявою держателя або за рішенням Банку, а також в інших випадках, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.3 [PERSON] порядок здійснення платіжних операцій з використанням кредитної картки, а також порядок отримання кредиту регулюється чинним законодавством України, Правилами міжнародної платіжної системи VISA INTERNATIONAL, цим [PERSON], Правилами, а також Тарифами Банку. Строк дії картки встановлюється Правилами (п. 2.5 [PERSON]). Пунктом 2.6 [PERSON] встановлено, що строк дії кредитної лінії становить один рік з моменту підписання сторонами цього договору. Якщо не пізніше ніж за 45 календарних днів до закінчення терміну дії кредитної лінії, за умови, що з боку держателя відсутня прострочена заборгованість за кредитом та/або обслуговуванню карткового рахунку, та жодна із сторін в установленому договором порядку не заявить про припинення строку дії кредитної лінії, термін дії кредитної лінії продовжується на той же строк і на тих же умовах. Відповідно до п.п. 3.3.1, 3.3.6 [PERSON] Держатель зобовязався вчасно та в повному обсязі погашати банку суму боргових зобовязань, але не менше суми мінімального платежу з урахуванням вимог п. 5.4.1 цього [PERSON] та повністю погасити боргові зобовязання у день скасування Банком кредитного ліміту, у випадках та строк, передбачений в п. 8.2 цього [PERSON]. Відповідно до п.п. 5.1 [PERSON] за користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, [PERSON] щомісячно нараховує проценти, комісії, розраховує та стягує пені та штрафи в розмірі, встановленому тарифами. Проценти нараховуються в межах терміну користування кредитом, що визначений в п. 2.6 цього [PERSON]. Банк списує нараховані проценти та комісії з карткового рахунку. Банк має право нараховувати різні процентні ставки на різні форми використання кредиту, такі як зняття готівки (в тому числі на комісії, що є результатом зняття готівки), розрахунок в торгово-сервісній мережі. Процентні ставки для різних форм трансакцій визначаються Тарифами. За умови повного погашення боргових зобовязань протягом платіжного періоду, що слідує за останнім розрахунковим циклом, Держателю надається пільговий період користування кредитом, що по терміну співпадає із останнім розрахунковим циклом та продовжується до кінця платіжного періоду, в якому були повністю погашені боргові зобовязання. У випадку, якщо протягом строку дії платіжного періоду Держатель сплатить лише частину боргових зобовязань або взагалі не сплатить жодної їх частини, [PERSON] нараховує проценти за користування кредитом на підставі стандартної відсоткової ставки за фактичний період користування кредитом. Розмір стандартної відсоткової ставки визначається Тарифами. Проценти за користування кредитом (в тому числі простроченим кредитом) нараховуються на фактичну суму наданого кредиту (в тому числі простроченого кредиту) і за фактичний час користування таким кредитом протягом всього розрахункового циклу, включаючи день надання зазначених коштів. Нараховані проценти щомісячно списуються із карт кого рахунку(п. 5.2 [PERSON]). Відповідно до п. 5.4 [PERSON] Держатель зобовязаний не пізніше останнього банківського дня строку дії платіжного періоду та за умови, що сума мінімального платежу перевищує розмір пільгової частини мінімального платежу, а також в інших випадках, передбачених Правилами, щомісяця погашати у повному обсязі суму мінімального платежу, розмірі якого визначається в звіті-рахунку. Відповідно до пункту 5.7 [PERSON] проценти на залишок коштів на картковому рахунку нараховуються згідно тарифів банку. Відповідно до п. 6.2 [PERSON] у випадку несвоєчасного погашення мінімального платежу чи виникнення овердрафту Держатель зобовязаний додатково сплатити на користь Банку штраф у розмірі, передбаченому Тарифами. Як вбачається з п.п. 1.12, 1.13 Тарифів за відкриття та обслуговування пакету «Кредитна картка VISA», які є невідємною частиною [PERSON], Позичальнику [PERSON] була встановлена стандартна процентна ставка у розмірі 35% річних. Крім того, з вищезгаданих Тарифів, вбачається, що за виникнення простроченої заборгованості передбачений штраф у розмірі 50 грн. + 0,2% в день від суми простроченої заборгованості, а також передбачений штраф за користування перелімітом (несанкціонований овердрафт) в розмірі 0,2% від суми переліміту. В судовому засіданні встановлено, що позивач ПАТ «Енергобанк» в повному обсязі виконав взяті на себе за [PERSON] № 06-005708-01 від 01.10.2013 року про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA зобовязання, а саме: відкрив Держателю [PERSON] картковий рахунок № 26258512081901 в гривнях, випустив кредитну картку типу VISA, а також виконував розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки. В свою чергу Держатель [PERSON] протягом строку дії [PERSON] № 06-005708-01 від 01.10.2013 року про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA допускала порушення взятих на себе зобовязань щодо сплати кредиту, процентів, комісій, штрафів, за користування кредитом, що в свою чергу призвело до виникнення в останньої заборгованості за [PERSON] № 06-005708-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, розмір якої станом на 13.10.2016 року становить 215505 грн. 76 коп. та складається із: заборгованості за кредитом 83435 грн. 08 коп., заборгованості за штрафами за виникнення простроченої заборгованості 87176 грн. 42 коп., заборгованості за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) 2400 грн., заборгованості за процентами 42494 грн. 26 коп. В звязку з невиконанням відповідачкою [PERSON] умов [PERSON] № 06-005708-01 від 01.10.2013 року про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA вказана вище заборгованість мала б підлягати до примусового стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача по первісному позову ПАТ «Енергобанк». Однак, в звязку із заявленнням [PERSON] зустрічного позову, який на думку суду підлягає до часткового задоволення, суд, приходить до висновку про часткове задоволення основного позову ПАТ «Енергобанк» та стягнення з відповідачки [PERSON] на користь ПАТ «Енергобанк» заборгованості за [PERSON] № 06-005708-01 від 01.10.2013 року про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA в загальній сумі 119329 грн. 34 коп., виходячи із наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст.\~18 Закону України «Про захист прав споживачів», на яку, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається позивачка по зустрічному позову продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Несправедливими є зокрема умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад пятдесят відсотків вартості продукту) у разі невиконання ним зобовязань за цим договором. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Пунктом 4 ч. 1\~ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів»\~встановлено, що для цілей застосування цього\~закону\~та повязаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач. Оскільки, відповідно до умов [PERSON] № 06-005708-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA від 01.10.2013 року, що укладений між сторонами, ПАТ «Енергобанк» надав [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії, то при укладенні цього договору останній зобовязаний був дотримуватись вимог\~Закону України «Про захист прав споживачів». Як вбачається з умов [PERSON] № 06-005708-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA від 01.10.2013 року та Тарифів до нього, які є невідємною його частиною, за виникнення простроченої заборгованості передбачена сплата штрафу у розмірі 0,2% в день від суми простроченої заборгованості. Вимога про нарахування та сплату штрафу (неустойки) за [PERSON] № 06-005708-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA від 01.10.2013 року, який є явно завищеним, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, а ці умови договору є явно несправедливими по відношенню до боржника, оскільки наявність у кредитора можливості стягнути із споживача надмірні грошові суми, як неустойку спотворює її дійсне правове призначення так, як вона із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобовязання перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправлених додаткових прибутків кредитором. З огляду на приписи ч. 4\~ст. 42 Конституції України\~участь у договорі споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем неустойки за прострочення повернення кредиту. Це узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09.04.1985 року №39/248, в якій зазначено наступне: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, при принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Межі принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваним законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абзац третій підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг). У наведених Керівних принципах для захисту прав споживачів визначено, що споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями. Такого висновку дійшов Конституційний Суд України в рішенні від 11.07.2013 року № 7-рп/2013 у справі № 1-12/13, зазначивши, що з огляду на приписи ч. 4\~ст. 42 Конституції України\~участь у договорі споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем неустойки за прострочення повернення кредиту. Така ж правова позиція викладена і в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.06.2013 року, від 10.12.2014 року, від 13.04.2016 року, від 05.10.2016 року. А тому, враховуючи, вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення зустрічного позову [PERSON] в частині визнання недійсним положення договору № 06-005708-01 від 01.10.2013 року про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA щодо встановлення штрафу (неустойки) за виникнення простроченої заборгованості в розмірі 0,2% в день від суми простроченої заборгованості (що становить в рік становить 73% від суми простроченої заборгованості), оскільки такий розмір штрафу (неустойки) є несправедливим та суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обовязків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку так, як дана умова договору встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад пятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання нею зобовязань за спірним договором. Разом з тим, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні зустрічного позову [PERSON] в частині розірвання [PERSON] № 06-005708-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA від 01.10.2013 року за відсутності підстав для його розірвання. Оскільки судом задоволено зустрічний позов [PERSON] в частині визнання недійсним положення [PERSON]оговору № 06-005708-01 від 01.10.2013 року про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA щодо встановлення штрафу (неустойки) за виникнення простроченої заборгованості в розмірі 0,2% в день від суми простроченої заборгованості, суд, виходячи з цього, приходить до висновку про часткове задоволення основного позову ПАТ «Енергобанк» про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості [PERSON] № 06-005708-01 від 01.10.2013 року про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA та вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ПАТ «Енергобанк» за [PERSON] № 06-005708-01 від 01.10.2013 року про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA заборгованість в загальній сумі 119329 грн. 34 коп., виходячи із наступного розрахунку: 83435 грн. 08 коп. (заборгованість за кредитом) + 2400 грн. (заборгованості за штрафами за виникнення простроченої заборгованості - константа) + 42494 грн. 26 коп. (заборгованість за процентами) 9000 грн. (сума сплачена за [PERSON] № 06-005708-01 від 01.10.2013 року згідно квитанції № 3162225 від 02.08.2017 року) = 119329 грн. 34 коп. Крім того, суд вважає за необхідне, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідачки по основному позову [PERSON] на користь позивача ПАТ «Енергобанк» пропорційно до задоволених позовних вимог судовий збір в розмірі 1924 грн. 94 коп. (із суми боргу 128329 грн. 34 коп., оскільки 9000 грн. було сплачено [PERSON] позивачу вже після предявлення позову до суду, тому із цих вимог судовий збір також стягується). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial