Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 11 травня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № KTXRRX90910087, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 3156,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеним порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 21 березня 2014 року має заборгованість - 43316,83 грн., яка складається з наступного: - 3156,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 16619,53 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2073,42 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 21467,88 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1904,80 грн. - штраф (процентна складова). Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 5220,81 грн., яка була задоволена рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 07 серпня 2008 року з Відповідача [PERSON] на користь Позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», різниця становить - 38096,02 грн. Отже, заборгованість до стягнення становить 40500,82 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором KTXRRX90910087 від 11.05.2007 року та судові витрати у розмірі 405,01 грн. У судове засідання представник позивача Лещенко Д.Ю., діючий на підставі Довіреності № 2516-О від 16 серпня 2013 року (а.с.29) не з'явився, надав до суду Заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.28). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про місце, дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином (а.с. 22). Про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд направляв відповідачу судову повістку про виклик до суду на 27 серпня 2014 року. Судова повістка поштовим відділенням була повернута суду з вказівкою про закінчення терміну зберігання. Про своє місце перебування відповідач суду не повідомив. Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресою і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомленні суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, відповідно до ст. 77 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка становить 40500,82 грн. підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Пунктом 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» встановлено, що при вирішенні справ, за позовами, що виникають при укладанні, забезпеченні та припиненні кредитних договорів, а також при визнанні їх недійсними, повинен здійснюватись у точній відповідності із законом та в установлені для цього строки. При вирішенні таких спорів суди мають виходити з положень ст.ст. 41,42, 99 Конституції України , статті 1 Першого протоколу та Конвенції протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також враховувати, що кредитні правовідносини врегульовано, зокрема, главами 52,53,71 Цивільного кодексу України, Законами України: від 07 грудня 2000 року № 2121-III «Про банки та банківську діяльність»; від 02 жовтня 1992 року № 2654-XII «Про заставу»; від 05 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку»; від 12 травня 1991 року №1023-XI «про захист прав споживачів»; від 18 листопада 2003 року № 1255-IV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»; від 19 червня 2003 року № 979-IV «про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати»; від 01 липня 2004 року № 1952- IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» та іншими нормативно-правовими актами. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Як встановлено у судовому засідання та вбачається з копії кредитного договору, що складається з Заяви позичальника та Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт) № KTXRRX90910087 від 11 травня 2007 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 3156,00 грн. (три тисячі сто п'ятдесят шість грн. 00 коп.), на строк 18 місяців з 11 травня 2007 року по 11 листопада 2008 року включно (а.с. 6). Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» є повним правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» згідно Банківської ліцензії № 22 від 05 жовтня 2011 року та Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи № 054809 серія А01 (а.с. 13-15). Відповідно до Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт), (далі - Умов), Банк надає Позичальнику строковий кредит у сумі 3156,00 грн. (три тисячі сто п'ятдесят шість грн. 00 коп.), на строк 18 місяців з 11.05.2007 року по 11.11.2008 року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0 % на місяць, суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 115,19 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 526,00 грн., в обмін на зобов'язання Позичальника з повернення Кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені Умовами строки. Згідно Умов, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з « 05» по « 10» число кожного місяця, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 307,69 грн., для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Для виконання зобов'язань Банк відкрив Позичальнику рахунок [NUMBER] для зарахування коштів, спрямованих для погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та іншим платежам. Банк свої зобов'язання перед [PERSON] виконав, надавши йому кредит в сумі 3156,00 грн. В результаті порушення Умов договору № KTXRRX90910087 від 11.05.2007 року станом на 21 березня 2014 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 43316,83 грн., яка складається з наступного: - 3156,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 16619,53 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2073,42 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 21467,88 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1904,80 грн. - штраф (процентна складова). Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 5220,81 грн., яка була задоволена Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 07 серпня 2008 року з Відповідача [PERSON] на користь Позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», різниця становить - 38096,02 грн., а також штрафи, відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф фіксована частина, 1904,80 - процентна складова. Отже, заборгованість до стягнення становить 40500,82 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України «Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору…» У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України «Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту».У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України «Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 629 ЦК України чітко встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 6.5 Умов надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використанням, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 6.6 Умов надання банківських послуг - у разі невиконання зобов'язань за Договором на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг - при порушені позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У відповідності до Висновків Верховного Суду України, викладених в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за 2 півріччя 2013 року від 01.02.2014 року « У разі встановлення в договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов одночасне застосування таких заходів відповідальності не свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення ( Постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13)». З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № KTXRRX90910087 від 11 травня 2007 року, яка становить 40500,82 грн., підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру заявлених позовних вимог. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Отже, з відповідача на користь позивача, також, підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду у сумі 405,01 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved