Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк Золоті Ворота» (далі ПАТ «Банк Золоті Ворота») звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на його користь кредитну заборгованість за кредитним договором №126 від 06 серпня 2013 року в розмірі 7654,68 грн., а також судові витрати з судового збору в розмірі 1378,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що між ПАТ «Банк Золоті Ворота» та [PERSON] 06 серпня 2013 року був укладений кредитний договір №126 про надання споживчого кредиту, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит у загальній сумі 10000 гривень, а позичальник зобов'язався повернути кредит до 05 жовтня 2016 року та сплатити проценти за користування ним за ставкою 10,5% річних. Свої зобов'язання банк виконав у повному обсязі, надавши відповідачу визначену в кредитному договорі суму коштів. В порушення виконання своїх зобов'язань за кредитним договором, відповідач кредитні кошти не повернула, у зв'язку з чим станом на 16 листопада 2016 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 7654,68 грн., яка складається з: заборгованості за простроченим кредитом у розмірі 4586,77 грн., заборгованості за простроченими процентами у розмірі 1444,99 грн., пеня за прострочення кредиту - 1314,88 грн. та пеня за прострочення процентів 308,04 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився. В позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував /а.с. 5/. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч. 3 ст. 122 ЦПК України, що підтверджується зворотними поштовими повідомленнями, наявними в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності та письмових заперечень проти позову суду не надала. Враховуючи умови, встановлені ч.1 ст.224 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 06 серпня 2013 року між ПАТ «Банк Золоті Ворота» та [PERSON] укладений договір №126 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого банк зобов'язався 06 серпня 2013 року надати позичальникові грошові кошти (кредит) у розмірі 5000,00 грн., шляхом видачі готівки через касу Банку з позичкового рахунку [NUMBER], а позичальник зобов'язалася на умовах, передбачених Договором, повернути кредит у терміни, встановлені Графіком платежів у розрізі сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань позичальника за кожним платіжним періодом з розписом сукупної вартості кредиту (додаток №1 до договору, який є невід'ємною частиною договору), але у будь-якому випадку в термін, не пізніше 05 серпня 2015 року та сплатити проценти за користування ним за ставкою 10,5 % річних /а.с. 11/. 18 лютого 2014 року між сторонами був укладений договір про зміни №1 до договору №126 про надання споживчого кредиту від 06 серпня 2013 року, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальникові грошові кошти (кредит) загальною сумою 10000,00 грн., з яких: 06 серпня 2013 року надати позичальнику кошти (кредит) у розмірі 5000,00 грн. шляхом видачі готівки через касу Банку з позичкового рахунку [NUMBER], 18 лютого 2014 року надати позичальнику кошти (кредит) у 5000,00 грн. шляхом видачі готівки через касу Банку з позичкового рахунку [NUMBER], позичальник зобов'язалася на умовах передбачених договором, повернути кредит у терміни, встановлені графіком платежів у розрізі сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань позичальника за кожним платіжним періодом з розписом сукупної вартості кредиту, далі за текстом - Графік платежів (додатки №1 та 2 до Договору, які є невід'ємною частиною Договору), але у будь-якому випадку в термін, не пізніше 05 жовтня 2016 року, та сплатити проценти за користування ним за ставкою 10,5 річних. Зазначений договір є невід'ємною частиною основного кредитного договору /а.с. 14/. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У зазначеному кредитному договорі та договорі про зміну №1 визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші. Зі змісту зазначеного кредитного договору та договору про зміну №1 вбачається, що [PERSON] підтвердила своїм особистим підписом, що ознайомилася і згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також з графіком повернення кредиту та визначення сукупної вартості кредиту і реальної процентної ставки, в якому відповідач також поставила свій підпис. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 1.3. Банк надає кредит на придбання продукції (товарів, робіт або послуг). Судом встановлено, що банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Умови нарахування та сплати процентів за користування кредитними коштами визначені ч. 2 кредитного договору. Судом встановлено та підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості [PERSON] перед банком за Кредитним договором №126 від 06 серпня 2013 року, що остання допустила порушення грошового зобов'язання за кредитним договором щодо погашення кредиту, процентів за користування кредитом у встановлені договором порядку та строки, у зв'язку з чим за відповідачем утворилася заборгованість, яка станом на 16 листопада 2016 року становить: заборгованість за кредитом - 4586,77 грн., заборгованість за відсотками - 1444,99 грн. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 4.1.1, у випадку порушення строку повернення кредиту та/або строків сплати процентів, Позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочки на рахунок [NUMBER]. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Як вбачається з розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором, здійсненого позивачем, відповідачу за період з 16 листопада 2013 року по 15 листопада 2016 року були також нараховані пеня за простроченою заборгованістю за кредитом у розмірі 1314,88 грн. та пеня за простроченою заборгованістю за відсотками у розмірі 308,04 грн. Суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача [PERSON] від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором №126 від 06 серпня 2013 року складає 7654,68 грн. На час розгляду справи судом відповідачем не надано жодних доказів, які б підтверджували погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно платіжного доручення № 4562 від 22 листопада 2016 року позивачем при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 1378 грн. 00 коп. /а.с. 2/. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved