Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк «[PERSON] та Кредит» в особі філії «Дніпропетровське регіональне управління Публічного акціонерного товариства «[PERSON] та Кредит»» звернулося до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], у якій, уточнивши позовні вимоги, просить суд: стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 13087,28 доларів США та 721933,36 грн.; стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 13087,28 доларів США та 721933,36 грн.; стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] суму судових витрат по справі. В обґрунтування таких позовних вимог позивач посилається на те, що 25 червня 2007 року між ВАТ «[PERSON] та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] та Кредит», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 039/07-ФЛ/13, згідно якого банк надав в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності, кредитні кошти в сумі 28961,00 доларів США, строком до 10.06.2014 року, за сплатою процентів за користування кредитом. Кредит було надано на придбання автомобіля. 25.06.2007 року позичальник отримав від банку кредитні кошти. За умовами кредитного договору позичальник зобовязався щомісяця в строк до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості по кредиту в розмірі 482,68 доларів США починаючи з 01.07.2007 року по 10.06.2008 року, а починаючи з 01.07.2008 року здійснювати погашення кредиту в розмірі 321,79 доларів США до 10.06.2014 року. Також позичальник взяв на себе зобовязання сплачувати банку проценти, розмір яких зазначено у додатку № 1 до кредитного договору. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань за вказаним кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 039/07/02/13 від 25.06.20007 року відповідно до якого [PERSON] зобовязалася відповідати перед банком у повному обсязі як солідарний із позичальником боржник. Також, в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань за вказаним кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 039/07/03/13 від 25.06.20007 року відповідно до якого [PERSON] зобовязався відповідати перед банком у повному обсязі як солідарний із позичальником боржник. Кредитним договором погоджено відповідальність сторін, та у разі прострочення повернення кредитних коштів та / або сплати процентів, комісійної винагороди, відповідач боржник повинен сплатити банку пеню із розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Позичальник систематично не виконував взяті на себе зобовязання за кредитним договором, несвоєчасно та не у повному обсязі здійснював погашення боргу, в результаті чого станом на 14.05.2015 року за кредитом утворилася заборгованість в розмірі 13087,28 доларів США, з яких: 10795,35 доларів США прострочена заборгованість по кредиту; 2291,93 долари США прострочена заборгованість по відсоткам; 721933,36 грн. нарахована пеня. На письмові вимоги щодо повернення суми боргу відповідач не відреагував, у звязку з чим банк вимушений звернутися до суду. Відповідач [PERSON] не погодився із позовними вимогами ПАТ «[PERSON] та Кредит» і предявив до позивача за первісним позовом зустрічну позовну заяву про розірвання кредитного договору у звязку з істотною зміною обставин, у якій просить суд: розірвати кредитний договір № 039/07-ФЛ/13; зупинити нарахування Публічним акціонерним товариством «[PERSON] та Кредит» пені, відсотків, штрафних санкцій за кредитним договором № 039/07-ФЛ/13 з моменту ухвалення судового рішення по справі; розірвати договір застави автомобіля № 031/07/01/13 від 25.06.2007 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]; виключити з реєстру обтяжень та заборон запис про обтяження та заборону відчуження автомобіля марки OPEL VECTRA, реєстраційний номер [NUMBER]; припинити договір поруки № 039/07/03/13 укладений між банком та [PERSON]; припинити договір поруки № 039/07/02/13 укладений між банком та [PERSON] В обґрунтування вимог за зустрічним позовом [PERSON] посилається на те, що з аналізу змісту кредитного договору можна дійти висновку, що виданий банком кредит носить споживчий характер, проте банк видав його в іноземній валюті для здійснення правочину придбання автомобіля у резидента України. Ані у кредитному договорі, ані у додатку не вказана загальна сума договору, яка б включала загальну суму процентів та загальну вартість споживчого кредиту. У договорі банк не вказав вартість усіх супутніх послуг та інших фінансових зобовязань споживача кредиту, не зазначив їх у процентному значенні та у грошовому виразі у валюті платежу. Також банк порушив п. 3.4 Постанови НБУ від 10.05.2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» не зазначивши у кредитному договорі: вид і предмет кожної супутньої послуги, яка надається споживачу; обґрунтування вартості супутньої послуги; про відкриття банківського рахунку з метою зарахування на нього суми наданого кредиту або надання кредиту за рахунком (овердрафт), умови відкриття,, ведення та закриття такого рахунку, тарифи та всі суми коштів, які споживач має сплатити за договором банківського рахунку у звязку з отриманням кредиту, його обслуговуванням та погашенням; правило, за яким змінюється процентна ставка за кредитом, якщо договором про надання кредиту передбачається можливість зміни процентної ставки за кредитом залежно від зміни облікової ставки НБУ або в інших випадках. Окрім того позичальник фактично позбавлений можливості контролювати виконання своїх зобовязань з погашення тіла кредиту та відсотків по ньому, оскільки банк самостійно розподіляє кошти в порядку визначеним кредитним договором на погашення заборгованості за кредитними ресурсами, на погашення нарахованих процентів, сплату комісійної винагороди та неустойки. Також банк за умовами договору самостійно визначає курс обміну внесеної споживачем д каси відповідача готівки гривні до долара США. На момент предявлення позову ним було сплачено платежів на погашення кредиту у розмірі 208914 грн., що за даними відповідача складає 30739,44 доларів США, за квитанціями банку за період з 05.07.2007 року по теперішній час. З моменту укладання кредитного договору істотно змінилися обставини його виконання, а саме виконання умов договору в частині співвідношення курсу валюти кредиту долара США до національної валюти України гривні. В момент укладання кредитного договору курс гривні до долара США складав 5,05 грн. на сьогоднішній день курс значно збільшився у декілька разів. На момент предявлення зустрічного позову це 15,78 грн. Фактично вартість кредиту збільшилася більше ніж у три рази, при цьому доходи він отримує у гривні, про що він ще повідомляв відповідача при укладанні кредитного договору. За таких обставин обслуговування кредитного договору значно порушує співвідношення його майнових інтересів та значно збільшує цінність автомобіля на сьогоднішній день по відношенню до моменту його придбання та укладання кредитного договору. За таких обставин він неодноразово звертався до відповідача щодо зміни умови кредитного договору та сприяти добросовісному виконанню ним своїх зобовязань за кредитним договором. Проте відповідач вважає, що він повинен виконувати умови кредитного договору за новим валютним курсом, що вносить значний дисбаланс у його майнове становище та порушує принцип справедливості в частині не зловживання право і врахування інтересів іншої сторони зобовязання, та розумності, в частині плати за отриману послугу, та чим порушує загальні принципи виконання зобовязань, передбачені ч. 3 ст. 509 та ч. 1 ст. 627 ЦК України. За таки обставин кредитний договір підлягає розірванню на підставі ч. 2 ст. 652 ЦК України. Відповідач у разі істотної зміни курсу валют не зробив переоцінку вартості майна, яке знаходиться у заставі автомобіля, тобто вартість застави зафіксована у гривні залишилася незміною. Це порушує права майнових поручителів, як споживачів за кредитним договором, оскільки на сьогоднішній день вартість майна, яке знаходиться в заставі значно збільшилася. Через ці обставини, які збільшили вартість споживчого кредиту збільшився й обсяг відповідальності майнових поручителів, що є підставою для припинення поруки відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила первісну позовну заяву, з урахуванням збільшених позовних вимог, задовольнити. В обґрунтування вимог посилалася на обставини, викладені у первісній позовній заяві. У задоволенні зустрічного позову просила відмовити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] проти первісного позову заперечувала та посилалася на обставини викладені у зустрічному позові, який просила задовольнити у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повідомлялися належним чином про місце та час судового засідання, однак до суду не з'явилися, про причини неявки не сповістили, своїх представників до суду не направили. Суд, вислухавши пояснення представників Публічного акціонерного товариства «Банк «[PERSON] та Кредит» та [PERSON], вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, 25 червня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] та Кредит», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «[PERSON] та Кредит», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 039/07-ФЛ/13, за умовами якого (пункт 2) позивач за первісним позовом надав позичальнику [PERSON] кредит в сумі 28 961,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення коштів - до 10.06.2014 року, зі сплатою процентів за користування кредитом визначених у п. 4.1 кредитного договору. Кредит було надано на придбання автомобіля OPEL VECTRA, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску. Додатком № 1, яки є невід'ємною частиною кредитного договору, сторони погодили графік повернення кредиту та сплати процентів, визначилися із щомісячною загальною сумою сплати за весь період на який було надано кредит. Кредитні кошти були отримані позичальником та використані за призначенням, про що свідчить платіжне доручення № 1 від 25.06.2007 року, та виписки по особовому рахунку. Відповідно до п. 3 кредитного договору позичальник зобовязався щомісяця в строк до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості по кредиту в розмірі 482,68 доларів США починаючи з 01.07.2007 року по 10.06.2008 року, а починаючи з 01.07.2008 року здійснювати погашення кредиту в розмірі 321,79 доларів США до 10.06.2014 року. Відповідно до п. 4 кредитного договору позичальник взяв на себе зобовязання сплачувати банку проценти, розмір яких зазначено у додатку № 1 до кредитного договору. В забезпечення належного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 039/07/02/13 від 25.06.20007 року відповідно умов якого поручитель зобовязалася відповідати перед банком як солідарний із позичальником [PERSON] боржник за належне виконання зобовязань що випливають із умов вищезгаданого кредитного договору. Також, в забезпечення належного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 039/07/03/13 від 25.06.20007 року відповідно умов якого поручитель зобовязався відповідати перед банком як солідарний із позичальником [PERSON] боржник за належне виконання зобовязань що випливають із умов вищезгаданого кредитного договору. У пункті 6 кредитного договору сторони погодили відповідальність позичальника за невиконання та/або неналежне виконання умов кредитного договору, та у разі прострочення повернення кредитних коштів та /або сплати процентів, комісійної винагороди, боржник повинен сплатити банку пеню із розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. [PERSON] не виконував взяті на себе зобовязання за кредитним договором, несвоєчасно та не у повному обсязі здійснював погашення боргу, в результаті чого станом на 14.05.2015 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 13087,28 доларів США, з яких: -10795,35 доларів США прострочена заборгованість по кредиту; -2291,93 долари США прострочена заборгованість по відсоткам; -721933,36 грн. нарахована пеня. Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком, який було перевірено у судовому засіданні. Розрахунок заборгованості у перерахунку в національну валюту України гривню, здійснено позивачем станом на 14.05.2015 року відповідно до офіційного курсу НБУ. Із розрахунку здійсненого позивачем вбачається, що усі суми сплачені позичальником по кредиту, були зараховані та розподілені банком в рахунок погашення боргу відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до положень ст. 525 ЦПК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За встановлених в судовому засіданні обставин, враховуючи, що відповідачі належним чином не виконували взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та договорами поруки, у зв'язку з чим виникла заборгованість,суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають частковому задоволенню, та з відповідачів на користь позивача слід стягнути солідарно прострочену заборгованість по кредиту в розмірі 10795,35 доларів США, прострочену заборгованість по відсоткам в розмірі 2291,93 доларів США, а загалом 13\~087 (тринадцять тисяч вісімдесят сім) доларів США 28 центів (289098,01 грн. по курсу НБУ станом на 19.08.2015 року 100 доларів США = 2208.7367 грн.). Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд враховує, що сума боргу по кредиту становить 13087,28 доларів США (289098,01 грн. по курсу НБУ станом на 19.08.2015 року 100 доларів США = 2208.7367 грн.), а розмір розрахованої позивачем пені 721933,36 грн. Враховуючи, що сума неустойки значно перевищує розмір основного боргу, а також враховуючи погіршення матеріального стану позичальника, що встановлено у судовому засіданні, суд доходить висновку про можливість зменшення розміру неустойки до 28 909,80 грн., що дорівнює 10% від суми основного боргу із розрахунку у національній валюті України гривні. У задоволенні зустрічного позову слід відмовити у повному обсязі оскільки підстав для розірвання кредитного договору № 039/07-ФЛ/13 у звязку з істотною зміною обставин, розірвання договору застави автомобіля № 031/07/01/13 та виключення автомобіля з Реєстру обтяжень та заборон, зупинення нарахування пені, відсотків та штрафних санкцій за кредитним договором, в судовому засіданні не встановлено, також як і не встановлено підстав, передбачених ч. 1 ст. 559 ЦК України для припинення поруки за договорами № 039/07/03/13 та № 039/07/02/13 укладеними між позивачем та поручителями [PERSON] та [PERSON] Вважати кредитний договір неукладеним також немає підстав, оскільки сторони погодили усі істотні умови договору, позивач надав позичальникові кошти, той їх отримав та використав, і значний проміжок часу здійснював погашення боргу відповідно до умов кредитного договору, про що свідчить розрахунок боргу і надані представником позичальника у судовому засіданні квитанції про сплату на користь позивача коштів в рахунок погашення кредиту. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідачів.

Outcome: partial