Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованостіта приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 21.03.2016 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 9698,36грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими банком Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобовязання за кредитним договором та угодою виконав у повному обсязі, а відповідач в порушення умов договору не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору та станом на 27.04.2017 року має заборгованість у загальному розмірі 11342,40грн., яка складається з наступного: 7870,84грн. - заборгованість за кредитом, 1053,69грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1438,98грн. заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом, а також штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди -978,89грн. В звязку з тим, що відповідач на даний час продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашена, просять суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по кредитному договору у загальному розмірі 11342,40грн., а також понесені судові витрати у виді оплати судового збору за подання позовної заяви до суду у розмірі 1600,00грн. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Суду надана заява про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечують(а.с.37). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Через канцелярію суду надійшла заява відповідача [PERSON] з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі(а.с.49) Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно свідоцтву про державну реєстрацію юридичної особи, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» зареєстровано виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 19.03.1992 року та у звязку зі зміною найменування юридичної особи проведена заміна свідоцтва про державну реєстрацію 17.07.2009 року(а.с.33-зворот). ПАТ КБ «ПриватБанк» включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, що підтверджується відомостями з ЄДРПОУ(а.с.32). З Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк»(нова редакція) вбачається, що публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобовязань закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»(а.с.34). У відповідності зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг відповідача [PERSON] від 25.11.2013 року остання надала згоду на приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Зі змісту цієї заяви вбачається, що відповідач [PERSON]А .просила відкрити рахунок та надати їй кредитні кошти, та зазначила, що згодна з тим, що ця заява разом з памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Крім того, позичальник [PERSON] в цій заяві зазначила, що вона ознайомлена і згодна з Умовами і правилами надання банківських послуг(а.с.4). 21.03.2016 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідач [PERSON] з метою створення сприятливих умов для виконання зобовязань за вище вказаним кредитним договором, уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукта кредитних карт, відповідно до якої банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 9698,36грн. на строк 24 місяця з 21.03.2016 р. по 31.03.2018р. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі потреби в сумі 9698,36грн., в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів у розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту у вказані в заяві, Умовах а правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 485,31грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат у відповідності з Умовами та правилами. Дата остаточного погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.03.2018 року(а.с.5) Згідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Закону сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, як зазначено у ст. 628 ЦК України становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами, що передбачено ст. 629 ЦК України. Як встановлено судом, договір, що укладений між сторонами, складається з Анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанкута Умов і правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 СП-2010-256. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Судом встановлено, що 21.03.2016року між сторонами саме в письмовій формі був укладений договір, який підписаний представником позивача і відповідачем [PERSON] та складається з Генеральної угоди разом із наданими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами і правилами, тарифами. Відповідач [PERSON] висловила свою згоду на укладання договору саме в такій формі та зазначила, що вона ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому виді. Таким чином, на підставі наданих письмових доказів судом встановлено, що між сторонами був укладений договір, відповідно до умов якого, сторонами були прийняті на себе взаємні права та обовязки. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що позивач повністю виконав умови кредитного договору, видавши позивачу [PERSON] кредитні ресурси. У відповідності до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами/з простроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Отже, у банка настає право вимагати від позичальника виконання основного зобов'язання не з моменту закінчення строку дії договору, а з моменту прострочення повернення чергової частини грошових коштів. Відповдіно до ст.ст. 610, 612 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що спрострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Як роз'яснено у п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2013 року «Про практику застосування судами законодавста при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішені спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статтей 1050,1054 ЦК і виходячи з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із простроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за кредитним договором, укладеним з відповідачем [PERSON], станом на 27.04.2017 року складає 11342,40грн., яка складається з наступного: 7870,84грн. - заборгованість за кредитом, 1053,69грн. - заборгованість по процентам (в т.ч. несплачені проценти на поточну заборгованість 162,75грн., несплачені проценти на прострочену заборгованість 890,94грн.), 1438,98грн. нарахована комісія, а також штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди - 978,89грн.(а.с.3). Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобовязання, внаслідок чого утворилась заборгованість і у позивача виникло право вимагати її повернення. Суд визнає правильним наданий ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилась у відповідача [PERSON] за кредитним договором. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. В матеріалах справи відсутні будь-які обєктивні дані того, що відповідач вживав заходи для належного виконання зобовязання по даному правочину, у звязку з чим порушення зобовязання визнається судом таким, що сталося з його вини. Таким чином, в судовому засіданні встановлено і підтверджено належними письмовими доказами той факт, що відповідач [PERSON] дійсно отримала кредитні кошти, але належним чином не виконувала свої зобов'язання за укладеним договором, у зв'язку з чис утворилась заборгованість. а тому у позивача виникло право вимагати задоволення своїх вимог шляхом пред'явлення позову про дострокове стягнення всієї суми виниклої заборгованості При цьому суд виходить з вимог ст. 10,60 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають істотне значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] не надала суду жодного з доказів, якщо у неї такі малися, що спростовують доводи позивача і надані ним докази в обгрунтування позовних вимог, а, навпаки, в поданій до суду заяві зазначила, що вона позовні вимоги визнає в повному обсязі. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до переконання про можливість задоволення позову в повному обсязі на підставі наявних у справі доказів, наданих позивачем. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1600,00грн., сплачена позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved