Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору б/н від 19.11.2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. Станом на 31.03.2018 року відповідач має заборгованість у загальній сумі 80534,40 грн., яка складається з наступного: 1814,73 грн. - заборгованість за кредитом, 69728,61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4679,90 грн. - заборгованість за пенею; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 3811,16 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не сплачує, що є порушенням прав ПАТ КБ «Приватбанк». На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 19.11.2011 у розмірі 80534,40 грн. та судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Представник позивача Гаренко Н.В. в судове засідання не з`явилась, до суду подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причину неявки суд не повідомила. На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідач була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується даними повідомлення про вручення поштового відправлення, про причину неявки в судове засідання суд не повідомила, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] . Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи встановлено, що згідно з копією анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку б/н від 19.11.2011 року, між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, який складається із «Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг», «Пам`ятки клієнта», «Умов та Правил надання банківських послуг», «Тарифів» та «Довідки», відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту типу «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Як вбачається з копії анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку б/н від 19.11.2011 року, підписаної відповідачем, вона погодилась з тим, що ця «Анкета-заява» разом з «Пам`яткою клієнта», «Умовами та Правилами надання банківських послуг», також «Тарифами» складає договір про надання банківських послуг. Згідно з п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, підписання даного Договору є прямою та безумовною згодою Клієнта відносно прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Згідно з п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, Клієнт зобов`язується погашати заборгованість по Кредиту, відсоткам за його використання, по перевитратам платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за Договором, Клієнт зобов`язується на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі прострочених кредитах і Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. по кредитних картках, відкритих у валюті USD) + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій. Штраф враховується на окремому рахунку та підлягає сплаті першочергово. Згідно з п. 1.1.7.41 Умов та правил надання банківських послуг, даний Договір діє без обмеження строку. Згідно з п. 1.1.7.42 Умов та правил надання банківських послуг, Сторони визнають, що дія Договору припиняється в момент закриття останнього Рахунку/Внеску Клієнта, відкритого в рамках Договору або Договору, що підпадає під його дію, а також при закінченні використання послуг Банку, передбачених Договором. При наявності у Клієнта до моменту закриття останнього рахунку Клієнта непогашеної заборгованості перед Банком за Договором, в тому числі заборгованості за овердрафтом, а також заборгованості зі сплати комісії Банку, дія Договору припиняється після повного погашення такої заборгованості. Згідно з п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою, за користування Кредитом та Овердрафтом Банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 (триста шістдесят) календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13 (даний пункт не діє для Елітних карток (Platinum, MC World Signia та VISA Infinite). Згідно з п. 2.1.1.12.11 Правил користування платіжною карткою, Банк має право вимагати дострокового виконання Боргових зобов`язань в цілому або у визначеній Банком частці у випадку невиконання Держателем та/або Довіреною особою Держателя своїх Боргових та інших зобов`язань за цим Договором. Згідно з п. 2.1.1.12.13 Правил користування платіжною карткою, у випадку порушення Позичальником строків зі сплати процентів за користування Кредитом, вказаних в Пам`ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування пп. 2.1.1.12.2., 2.1.1.12.6., 2.1.1.12.7., 2.1.1.12.6.2., 2.1.1.12.7.4 даних Умов, згідно із ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України Сторони узгодили протягом періоду неналежного виконання Позичальником зобов`язань зі сплати процентів за користування Кредитом Банк нараховує Позичальнику проценти в розмірі фактично сплачених Позичальником. Отже, судом встановлено, що банк взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 300,00 грн. на платіжну картку. Однак відповідач [PERSON] не виконала належним чином зобов`язання за кредитним договором б/н від 19.11.2011 та не повернула кредитні кошти у визначений кредитним договором строк. Суд враховує, що відповідач, підписуючи заяву про приєднання до вищевказаних Умов та Правил надання банківських послуг, приєдналася до договору приєднання та погодилась з його умовами. При цьому, вищевказані Умови та Правила є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібен, якщо саме ці Умови та Правила були чинними під час укладення договору. Доказів зміни Умов та Правил надання банківських послуг або існування цих Умов та Правил в іншій редакції станом на час укладення договору до суду не надано. Стаття 633 ЦК України передбачає, що договори, які укладаються банком з фізичними особами є публічними. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідач доказів на користь не укладення кредитного договору не надав, а з розрахунку кредитної заборгованості та виписки по рахунку вбачається, що позичальник частково сплачував заборгованість, користувався кредитними коштами, тобто погоджувався з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами. Вищевказана позиція суду відповідає аналогічній правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 07 березня 2018 року по справі № 755/18246/15-ц. Крім того, підписання відповідачем довідки про умови кредитування, де зазначено всі суттєві кредитні умови, свідчить про досягнення згоди між сторонами щодо усіх істотних умов кредитного договору. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором б/н від 19.11.2011 року станом на 31.03.2018 року загальна сума заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» становить 80534,40 грн., яка складається з наступного: 1814,73 грн. - заборгованість за кредитом, 69728,61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4679,90 грн. - заборгованість за пенею; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 3811,16 грн. - штраф (процентна складова). З урахуванням наведеного вище, перевіривши наданий розрахунок заборгованості, суд погоджується з порядком нарахування позивачем заборгованості за тілом кредиту та процентам за користування кредитом, який відповідає вимогам закону та положенням кредитного договору, та вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 1 814, 73 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 69 728, 61 грн. знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами і вважаються судом доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Однак, перевіривши наданий розрахунок заборгованості, суд не погоджується з порядком нарахування позивачем заборгованості за пенею та комісією і штрафів, та вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02 грудня 2015 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких проводилася антитерористична операція, до якого належить м. Сєвєродонецьк Луганської області. Згідно з довідкою Борівської селищної ради № 161 від 15.03.2019 відповідач [PERSON] з 03.08.1999 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим суд доходить висновку про те, що на дані договірні правовідносини розповсюджується дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Так, згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором б/н від 19.11.2011 року, укладеним між ПриватБанком та [PERSON] , у графах 13 (сума комісії та пені) та 14 (сума комісії та пені накопичувальним підсумком) зазначено, що станом на 31.03.2018 року існує заборгованість у сумі 4679, 90 грн. Однак, з наданого розрахунку заборгованості та інших матеріалів справи суд позбавлений можливості встановити, яка саме сума заборгованості по комісії, а яка саме по пені, у зв`язку з чим вважає за необхідне у задоволенні даної позовної вимоги відмовити, оскільки вважає недоведеним позивачем ані в судовому засіданні, ані письмовими доказами той факт, що заборгованість відповідача у сумі 4679, 90 грн. - це заборгованість саме за комісією, а не за пенею, на нарахування якої накладено мораторій згідно із Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Також згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором б/н від 19.11.2011 року сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 31.03.2018 року складає штрафи: 500, 00 грн. - фіксована частина, 3 811, 16 грн. - процентна складова. Отже, враховуючи, що з 14.04.2014 року на нарахування штрафів накладено мораторій згідно із Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд вважає, що позовні вимоги про стягнення штрафів у сумі 500, 00 грн. та 3 811, 16 грн. не підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки зазначені суми згідно з розрахунком заборгованості нараховані за період з 01.04.2013 року по 31.03.2018 року, тобто всупереч вищезазначеному Закону у період дії мораторію на їх нарахування. Крім того, позивачем у позовній заяві зазначено, що він просить стягнути з відповідача штрафи, які нараховані відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, які позичальник зобов`язаний сплатити банку при порушенні ним строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів. Однак, з наданого розрахунку заборгованості та інших матеріалів справи суд позбавлений можливості встановити, за який саме період нараховані ці штрафи відповідачу та який період вважається позивачем початком порушення відповідачем строків платежів та по якому саме з грошових зобов`язань. У зв`язку з цим суд вважає недоведеним той факт, що штрафи були нараховані не у період дії мораторію згідно із Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», а тому не підлягають стягненню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № PROM3BGPPQ від 03.04.2018 про сплату судового збору у сумі 1 762, 00 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 565, 18 грн.

Outcome: partial