Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що відповідно до умов договору № АВН0RG127860415 від 3 квітня 2015 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 7935 грн. 19 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник порушив умови договору, у звязку з чим станом на 15 січня 2016 року заборгованість за кредитним договором становить 11366 грн. 90 коп., а саме: 7715 грн. 42 коп. заборгованість за кредитом; 5 грн. 74 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 2210 грн. 59 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом; 417 грн. 68 коп. пеня за несвоєчасне виконання зобовязання; 500 грн. штраф (фіксована частина); 517 грн. 47 коп. штраф (процентна складова), яку позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір, сплачений ним під час подання позовної заяви. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.23). Відповідач в судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що він дійсно отримував кредит з метою придбання метало пластикових вікон, спочатку погашав кредит у відповідності до графіку погашення заборгованості, проте з жовтня 2015 року припинив погашати заборгованість, оскільки його не має матеріальної можливості погашати кредит. Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 3 квітня 2015 року між публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк» (Банк) та [PERSON] (Позичальник) було укладено договір № ВН0RG127860415, згідно з умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 7935 грн. 20 коп. на строк до 2 квітня 2018 року включно з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 0,01 % в місяць та сплатою щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 317 грн. 41 коп. погашення заборгованості мало відбуватися щомісячними платежами в сумі 538 грн. 25 коп. в період з 13 до 17 числа кожного місяця. Позичальник взяв на себе зобовязання щодо повернення суми кредиту, відсотків, винагороди, та інших витрат згідно з Умовами надання споживчого кредиту (а.с. 5). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Уклавши із публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, [PERSON] порушив договірні зобов`язання, що призвело до виникненя заборгованості, яка згідно з розрахунком позивача станом на 15 січня 2016 року становить 9931 грн. 75 коп.: 7715 грн.42 коп. заборгованість за кредитом; 5 грн. 74 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 2210 грн. 59 коп.- заборгованість за комісією (а.с. 4). Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.\~\~Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Умовами договору передбачено відповідальність за невиконання зобовязання. Так п. 5.1 Умов надання споживчого кредиту, які є невідємною частиною кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань передбачених умовами договору, Банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Згідно з розрахунком позивача (а.с.4) за порушення строків повернення кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору станом на 15 січня 2016 року нараховано пеню в сумі 417 грн. 68 коп. Згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів, належних йому. Доказів повернення кредиту на день ухвалення рішення сторонами суду не надано. Враховуючи те, що судом встановлено порушення відповідачем порядку сплати щомісячних платежів відповідно до умов договору, суд вважає вимоги позивача в частині дострокового стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитними коштами, комісії та пені законними та обґрунтованими. Пунктом 5.3 Умов надання споживчого кредиту також передбачено, що у випадку порушення Позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів Позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (а.с. 6-12). Позивачем надано розрахунок штрафу: 500 грн. (фіксована частина) та 517 грн. 47 коп. (процентна складова). При цьому процентна складова, а саме 5% від суми заборгованості, розрахована, в тому числі, на суму пені. Судом встановлено, що умовами договору передбачено нарахування штрафу у виді 5% від суми заборгованості. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України пеня є видом забезпечення виконання зобовязання, а не сумою заборгованості. У звязку з цим, суд вважає, що штраф у виді 5% від суми заборгованості може бути нарахований лише на суму заборгованості по кредиту, процентах за користування кредитними коштами та комісії за користування кредитом. Окрім того, нарахування штрафу у виді 5% від суми пені є по суті нарахуванням процентів на неустойку, що згідно з ч. 2 ст. 550 Цивільного кодексу України не допустимо. У звязку з цим суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача суми штрафу у виді процентної складової 5% від суми нарахованої пені необґрунтованими, оскільки вони не відповідають вимогам діючого законодавства. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача суми штрафу суд виходить з наступного розрахунку: 500 грн. фіксована складова штрафу та 5% від суми заборгованості ( 9931 грн. 75 коп.) 496 грн. 59 коп. Саме ці суми штрафу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що позов задоволено частково, а тому згідно з ч.1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial