Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» (далі - Позивач), в особі свого представника, 05 лютого 2010 року, звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач № 1), [PERSON] (далі - Відповідач № 2), про стягнення заборгованості за кредитним правочином. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра», що в подальшому було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», та Відповідачем № 1 було укладено кредитний договір (далі - Кредитний договір) про надання Відповідачу № 1 кредиту у сумі 258 003 доларів США 45 центів, строком повернення до 22 січня 2021 року, зі встановленою процентною ставкою у розмірі 12,89% річних. Згідно умов Кредитного договору, сторони погодили, що у разі несвоєчасного повернення кредитних коштів та процентів, Відповідач № 1 зобов`язувалася сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Крім того, Позивач зазначив, що у якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, між Позивачем та Відповідачем № 2 22 лютого 2008 року було укладено договір поруки, за яким Відповідач № 2 зобов`язувалася солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань Відповідачем № 1 за Кредитним договором. Позивач зауважив, що на момент звернення до суду, Відповідач № 1 взяті на себе зобов'язання згідно умов Кредитного договору належним чином не виконала, у результаті чого в останньої, станом на 11 січня 2010 року, виникла заборгованість у розмірі 328 193 долари США 53 центи, що в гривневому еквіваленті становить суму 2 620 625 грн. 31 коп. - сума простроченої заборгованості за кредитом, процентами та пеня за несвоєчасне виконання кредитного зобов'язання. Просив суд ухвалити судове рішення, яким стягнути, солідарно, з Відповідачів на користь Позивача зазначену суму заборгованості за Кредитним договором, а також відшкодувати судові витрати, пов'язані із розглядом справи. Згідно Заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 квітня 2010 року, позов задоволено та присуджено стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість по кредиту у сумі 2 620 625 грн. 31 коп., а також вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с. 41-42, том 1). Згідно Ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 22 травня 2013 року, заяву представника Відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 квітня 2010 року залишено без задоволення (а.с. 68-69, том 1). Згідно Ухвали Колегії суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 24 вересня 2013 року, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 квітня 2010 року залишено без змін (а.с. 145-146, том 1). Згідно Ухвали Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 грудня 2013 року, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 квітня 2010 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 24 вересня 2013 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 192-194, том 1). У судовому засіданні, представник Позивача позов з підстав, зазначених у позовній заяві, підтримав повністю. Просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач № 1 у судове засідання не з'явилася. Про місце, день та час судового розгляду повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за її відсутності, як і заперечень на позов, до суду не подавала. Представник Відповідача № 2 надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони Відповідача № 2. Водночас, представник Відповідача надіслав письмові заперечення проти позову, де зазначив, що сторона Відповідача № 2 позов в частині позовних вимог до Відповідача № 2 не визнає та просить суд у задоволенні позовних вимог про стягнення з Відповідача № 2 заборгованості за Кредитним договором відмовити. Свою позицію обґрунтовує тим, що згідно Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2013 року у цивільній справі № 761/17418/13-ц, позов про визнання Договору поруки, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] 22 лютого 2008 року, недійсним, задоволено частково та визнано недійсним договір поруки, укладений 22 лютого 2008 року між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра». Зауважив, що зазначене судове рішення є чинним. З цих підстав, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторони Відповідачів на підставі зібраних у справі доказів, оскільки представник Позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності вказаних осіб. Заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково, з таких підстав. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що 22 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», що в подальшому було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 169/П/99/2008-840, згідно з яким банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 258 003 доларів США 45 центів, строком повернення до 22 січня 2021 року, зі сплатою 12,89% процентів річних. Нарахування відсотків за користування Кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості. При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення Кредиту (а.с. 6-10, том 1). Відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до пунктів 4.2.4., 4.3.8., 4.3.9., 5.2. банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення Кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим Договором, можливих штрафних санкцій, якщо Позичальник не вніс черговий платіж у термін, визначений пунктом 3.3.3. цього Договору, а також якщо не оформлено договір іпотеки, що визначений у пункті 2.1.3. цього Договору (незалежно від причин), у строк, визначений у цьому Договорі; позичальник зобов'язаний: сплачувати платежі у розмірі та порядку, визначених у пунктах 1.3.1., 3.3.1, 3.3.2., 3.3.3. цього Договору; у випадку порушення виконання зобов'язань, передбачених цим Договором, сплатити Банку штрафні санкції, визначені у пунктах 5.1. - 5.3. цього Договору; достроково виконати зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій у випадках, визначених в даному Договорі; у випадку прострочення виконання зобов'язань Позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у пункті 3.3.3. цього Договору, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення (а.с. 6-10). В обґрунтування своїх позовних вимог, представник Позивача стверджував, що у якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, між Позивачем та Відповідачем № 2, 22 лютого 2008 року було укладено договір поруки (далі - Договір поруки), за яким Відповідач № 2 зобов`язувалася солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань Відповідача № 1 за Кредитним договором. На підтвердження вищезазначеного, представником Позивача було долучено до позовної заяви копію вказаного Договору поруки. Однак, згідно Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2013 року у цивільній справі № 761/17418/13-ц, позов про визнання Договору поруки, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] 22 лютого 2008 року, недійсним, задоволено частково та визнано недійсним договір поруки, укладений 22 лютого 2008 року між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра», у задоволенні іншої частини позовних вимог судом було відмовлено (а.с. 45-49). При розгляді вищезазначеної справи, Шевченківським районним судом м. Києва встановлено, що [PERSON] не укладала Договору поруки від 22 лютого 2008 року на забезпечення виконання зобов'язання перед ВАТ КБ «Надра» за належне виконання позичальником [PERSON] зобов'язань по Кредитному договору № 169/П/99/2008-840 від 22 лютого 2008 року. Таким чином, при укладенні Договору поруки було порушено вимоги статті 203 Цивільного кодексу України. З цих підстав, Договір поруки від 22 лютого 2008 року було визнано Шевченківським районним судом недійсним (а.с. 45-49). Вищезазначене рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2013 року в частині визнання договору поруки, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] 22 лютого 2008 року, залишено без змін згідно Ухвали Колегії суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2015 року (а.с. 50-55, том 2). Крім того, згідно Ухвали Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляд цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2013 року в незміненій частині та рішення Апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2015 року залишено без змін (а.с. 56-57, том 2). За змістом частини 3 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність вимог Позивача до Відповідача № 2. Позов в частині щодо пред'явлення позовних вимог до Відповідача № 2 є таким, що задоволенню не підлягає. Однак, згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, згідно з пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. За змістом частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з частиною 1 статті 550 Цивільного кодексу України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Судом встановлено, що у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем № 1 умов Кредитного договору, в останньої станом на 11 січня 2010 року виникла заборгованість у розмірі 328 193 долари США 53 центи, що в гривневому еквіваленті становить суму 2 620 625 грн. 31 коп., з яких 254 700 доларів США 83 центи, що в гривневому еквіваленті становить 2 033 786 грн. 13 коп. - сума простроченої заборгованості за кредитом, 59 283 доларів США 38 центів, що в гривневому еквіваленті становить 473 377 грн. 79 коп. - сума простроченої заборгованості по сплаті відсотків; 14 209 доларів США 32 центи, що в гривневому еквіваленті становить 113 461 грн. 39 коп. - пеня за несвоєчасне виконання кредитного зобов'язання, що підлягають стягненню з Відповідача № 1 на користь Позивача. Крім того, виходячи із вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із Відповідача № 1 на користь Позивача підлягає присудженню судовий збір у розмірі 1 820 грн. 00 коп. З урахуванням викладеного, на підставі статей 3, 526, 549, 550, 553, 554, 599, 610, 611, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial