Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Форум» [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 28.02.2008 р. між [PERSON] та ПАТ Форум» був укладений кредитний договір № 0012/08/17-N згідно якого банком було надано позичальнику кредит в сумі 79 000,00 доларів США строком користування по 27.08.2030 року із сплатою 12-5 % річних. Згідно п. 2.3. кредитного договору позичальник зобовязалася повертати кредит частинами щомісячно, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 293,00 долара США на відкритий їй позичковий рахунок. Проте, умови кредитного договору позичальниця систематично порушувала, нараховані проценти вчасно не повертала, вимоги банку щодо погашення в повному обсязі заборгованості ігнорувала. П.3.2.2. кредитного договору передбачено, що Банк має право вимагати дострокового нове кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним Кредитним договором між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] 28.02.2008 р. було укладено договір поруки. Згідно вказаного договору поруки [PERSON] виступив поручителем та зобовязався солідарно з позичальником відповідати перед банком за виконання зобов'язань по вказаному кредитному договору в тому числі повернення сум кредиту, нарахованих процентів, комісій, неустойки (штрафу, пені) та витрат банку пов'язаних із стягненням заборгованості. Згідно п. 4.1. кредитного договору за порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом та комісій, передбачених положеннями кредитного договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Згідно п. 3.3.7. кредитного договору позичальник зобов'язаний протягом дії цього договору страхувати предмет застави на користь банку в акредитованих банком страхових компаніях. Відповідно до п.4.4. кредитного договору за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачених п. 3.3. цього договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5 000,00 грн. Станом на 22.07.2015 р. загальна сума заборгованості [PERSON] по кредитному договору № 0012/08/17-N від 28.02.2008 р. складає 43366,15 доларів США та 10652,91 гривень, в тому числі: поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів 40 935,57 доларів США, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 2132,09 доларів США; поточна заборгованість за нарахованими процентами 298,49 доларів США; сума пені з розрахунку 0,2% в день за простроченими процентами та кредитом 5 652,9 грн., штраф за порушення умов п. 3.3.7. кредитного договору 5000,00 грн. Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідачів солідарно заборгованість по кредитному договору від 28.02.2008 р. в сумі 43366,15 доларів США та 10652,91 гривень. В суді представник позивача позов підтримав, просить його задоволити. Суду представник позивача пояснив, що після початку процедури ліквідацію банку дійсно МФО банку втратило чинність однак позичальниця була сповіщена про нові реквізити на які необхідно сплачувати кошти; позичальниця добровільно в листопаді 2014 р. лютому 2015 р. сплачувала заборгованість перед банком через ПАТ «Укрсоцбанк», гроші зараховувались після необхідних переводів та проводок через НБУ в банк та зараховувались в рахунок погашення нею поточних платежів; з березня 2015 р. позичальниця сплату коштів припинила; банком направлялися відповідачам вимоги про дострокове погашення заборгованості в звязку із виниклою заборгованістю по відсоткам; штраф нараховано позичальниці за те, що між договорами страхування предмету іпотеки укладеними позичальницею були часові розриви. Представник відповідачки [PERSON] в суді позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Суду представник відповідачки пояснив, що в його довірительки є переплата по тілу кредиту яку банк мав право зарахувати в рахунок погашення заборгованості по відсоткам; з 2015 р. його довірителька не мала можливості повертати банку кошти в звязку з ліквідацією МФО банку, в неї не приймали інші банківські установи платежі для погашення боргу перед банком; банк відмовився укладати з її довірителькою додаткову угоду для визначення нових банківських реквізитів для погашення боргу по кредиту; банк не зарахував в рахунок погашення боргу по відсоткам грошові кошти позичальниці які зберігалися в банку на її депозитному рахунку; банк зобовязаний був згідно умов кредитного договору спершу звернути стягнення на предмет іпотеки, а не достроково стягувати заборгованість по кредиту; його довірителька та поручитель не отримували вимог банку про дострокове повернення кредиту. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся судовими, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе справу розглянути без його участі на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 28.02.2008 р. між [PERSON] та АКБ «Форум», правонаступником якого є позивач, був укладений кредитний договір № 0012/08/17-N. Згідно п.1.1 договору банк зобовязався надати позичальниці кредит в розмірі 79000,00 доларів США строком по 27.08.2030 р.(п.1.2) зі сплатою 12,5% річних за користування кредитними коштами. П.2.3 кредитного договору встановлено, що позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 293,00 доларів США на відкритий йому позичковий рахунок № 22332500001456 в АКБ «Форум», МФО 315739. П.2.4 кредитного договору встановлено, що якщо позичальник у поточному місяці сплатив суму більшу, ніж та, яка зазначена в п.2.3 цього договору, то у наступних періодах позичальник має право здійснити повернення частини кредиту меншу на суму, яка була переплачена в попередніх періодах. Відповідно до п.2.5 кредитного договору проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником згідно з п.2.7 цього договору. Несплата позичальником процентів в терміни, встановлені п.2.7 цього договору дати, є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки та є підставою для дострокового звернення банком стягнення на заставлене майно та майно, яке передано в іпотеку. П.2.7 кредитного договору встановлено, що проценти за користування кредитними коштами позичальник сплачує самостійно на рахунок № 22387500001456 в АКБ «Форум», МФО 315739, щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місцем користування кредитними коштами, якщо цей день випадає на вихідні або святкові дні, проценти за користування кредитом позичальник сплачує у перший робочий банківський день після вихідних або святкових днів. П.3.2.2. кредитного договору встановлено, що банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором, а також у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або поручителем зобовязань за договорами, які є забезпеченням виконання зобовязань. Згідно п.3.3.7 кредитного договору позичальник зобовязаний протягом дії цього договору страхувати предмет застави на користь банку в акредитованих банком страхових компаніях. Згідно п. 4.1. кредитного договору за порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом та комісій, передбачених положеннями кредитного договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Відповідно до п.4.4. кредитного договору за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачених п. 3.3. цього договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5 000,00 грн. П.5.3 кредитного договору передбачено, що сторони домовились, що невиконання або неналежне виконання Позичальником зобовязань по поверненню суми кредиту, сплаті процентів та інших зобовязань, передбачених п.3.3 цього договору є умовами, при настанні яких припиняється кредитування банком позичальника, а позичальник здійснює повернення отриманих кредитних коштів банку, сплачує банку проценти за користування кредитними коштами. Для цього банк надає під розписку уповноваженій особі, або надсилає рекомендованим листом позичальнику письмову вимогу про повернення позичальником кредитних коштів, сплату ним процентів за користування кредитними коштами з можливим нарахуванням штрафних санкцій та пені. У випадку непогашення зазначеної у вимозі суми, банк по закінченню 15-ти денного строку з дати надіслання такої вимоги, звертає стягнення на заставлене майно у розмірі наданих кредитних коштів, заборгованості по сплаті процентів, неустойки, збитків та інших витрат банку, у порядку, визначеному цим договором, договором застави та чинним законодавством України. Ст.ст.\~525,\~526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК. Ст.629 ЦК України\~встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Свої зобов'язання по кредитному договору банк виконав, надавав позичальнику кредитні кошти в розмірах передбачених кредитним договором, що підтверджується копією заяви на видачу готівки № 19636 від 28.02.2008 р., копія якої приєднана до матеріалів справи(а.с.9). Зазначені обставини представник відповідача в суді не заперечував. Свої зобовязання по кредитному договору позичальниця не виконувала належним чином, з березня 2015 р. допустила заборгованість по відсоткам за користування кредитом, з березня 2015 р. не сплачувала кошти в рахунок сплати щомісячних платежів, що підтверджується Розрахунком заборгованості який наданий позивачем та приєднаний до матеріалів справи(а.с.3-5). 24.07.2015 р. банком направлялися позичальниці та поручителю вимоги про дострокове виконання зобовязань, за адресами зазначеними в кредитному договорі та договорі поруки. Зазначені обставини підтверджуються копіями вимог(а.с.10-11), які приєднані позивачем до матеріалів справи. З пояснень представника відповідача, приєднаної до матеріалів справи копії поштового конверту(а.с.153) вбачається, що вимогу позичальниця не отримала, поштовий конверт з нею повернувся в звязку із закінченням терміну зберігання. Станом на 22.07.2015 р. загальна сума заборгованості [PERSON] по кредитному договору № 0012/08/17-N від 28.02.2008 р. складає 43366,15 доларів США та 10652,91 гривень, в тому числі: поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів 40935,57 доларів США, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 2132,09 доларів США; поточна заборгованість за нарахованими процентами 298,49 доларів США; сума пені з розрахунку 0,2% в день за простроченими процентами та кредитом 5 652,9 грн., штраф за порушення умов п. 3.3.7. кредитного договору 5000,00 грн., що підтверджується розрахунком позивача який приєднаний до матеріалів справи. Суд критично оцінює заперечення представника відповідачки [PERSON], що його довірителька не мала фізичної можливості сплачувати щомісячні платежі по договору в звязку з ліквідацією МФО банку та не можливістю перерахування коштів безпосередньо на рахунки зазначені в договорі оскільки вони спростовуються поясненнями представника позивача, копіями витягів з виписок за 10.11.2014 р., 11.12.2014 р., 15.01.2015 р., 19.02.2015 р. та копіями меморіальних ордерів від 11.11.2014 р., 12.12.2014 р., 16.01.2015 р., 20.02.2016 р., які підтверджують проведення виплат позичальницею після прийняття рішення виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16.06.2014 р. № 49 «Про початок ліквідації ПАТ «Банк Форум» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію»(а.с.13). Відхиляє суд також заперечення представника відповідачки що банк неправомірно звернувся з позовом про стягнення заборгованості оскільки відповідно до умов кредитного договору мав би звернутися із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, а також що його довірителька вимоги банку не отримувала. При цьому суд враховує, що згідно умов договору(п.5.3) передбачено тільки обовязок банку направити рекомендованим листом позичальнику письмову вимогу про повернення кредитних коштів та право банку по закінченню 15 днів з дати надіслання такої вимоги звернути стягнення на заставлене майно, а також те, що відповідно до розяснень які містяться в п.9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»(із змінами і доповненнями), право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення штрафу за порушення позичальницею [PERSON] положень п.3.3.7 кредитного договору оскільки з наданих суду представником відповідача копій договорів добровільного страхування майна(а.с.114-117, 165-171) від 13.01.2014 р., від 01.02.2015 р., від 16.03.2016 р. вбачається, що в період між 15.01.2015 р. до 31.01.2015 р. будинок, який є предметом іпотеки згідно договору іпотеки від 28.02.2008 р. укладеним між АКБ «Форум» та [PERSON] в забезпечення виконання зобовязань, що випливають з укладеного кредитного договору № 0012/08/17-N, ПАТ, не був застрахований. В звязку з цим суд відхиляє заперечення представника щодо неправомірності вимог позивача щодо стягнення 5000,00 грн. штрафу. З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості по кредитному договору № 0012/08/17-N від 28.02.2008 р. в сумі 43366,15 доларів США та 10652,91 грн. є обґрунтованими та підлягають до задоволення. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним Кредитним договором між АКБ «Банк Форум» та [PERSON] 28.02.2008 р. було укладено договір поруки(а.с.8). Згідно вказаного договору поруки [PERSON] виступив поручителем та зобовязався солідарно з позичальником відповідати перед банком за виконання зобов'язань по вищезазначеному кредитному договору, в тому числі щодо повернення сум кредиту, нарахованих процентів, ком неустойки (штрафу, пені) та витрат банку пов'язаних із стягненням заборгованості(п.1.1 договору поруки). Згідно п.3.1 договору поруки у випадку невиконання зобовязань по кредитному договору та договору поруки Боржник і Поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Позивачем було надано суду копію вимоги яка направлялась поручителю [PERSON] від 24.07.2016 р.(а.с.11) та не надано доказів підтверджуючих отримання ним цієї вимоги. На думку суду, відсутність доказів отримання відповідачем [PERSON] вимоги не є підставою відмови в задоволенні позовних вимог відносно нього як на це вказував представник відповідачки [PERSON] оскільки відповідно до розяснень які містяться в абз.3 п.24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»(із змінами і доповненнями), предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. Оскільки заборгованість позичальниці [PERSON] по кредитному договору № 0012/08/17-N від 28.02.2008 р. складає 43366,15 доларів США та 10652,91 грн., а тому вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів зазначеної заборгованості підлягають до задоволення. Враховуючи, що на час подачі позову до суду позивач був звільнений від сплату судового збору по справі, а тому саме з відповідачів пропорційно підлягає до стягнення на користь держави судовий збір по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved