Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 05.09.2003 року укладено кредитний договір № VO18R003650756, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі - 2232,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 31,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором. Станом на 04.11.2019 року заборгованість за кредитним договором становить - 16352,00 грн., в тому числі: заборгованість по кредиту - 2193,36 грн., заборгованість по пені - 12249,42 грн. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі - 16352,00 грн. згідно кредитного договору № VO18R003650756 від 05.09.2003 року. Крім того, просить суд стягнути з відповідача в його користь понесені судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте попередньо подав відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позову, застосувавши до вимог позивача строк позовної давності. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 05.09.2003 року укладено кредитний договір № VO18R003650756, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі - 2232,00 грн. на строк 12 місяців до 05.09.2004 року зі сплатою відсотків за користування ним в розмірі 2,6 % в місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту (а.с. 5). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу (далі ЦК) України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з наданим банком розрахунком у зв`язку із неналежним виконанням позичальником умов укладеного між сторонами договору станом на 04.11.2019 року заборгованість останнього за кредитним договором становить - 16352,00 грн., в тому числі: заборгованість по кредиту - 2193,36 грн., заборгованість по пені - 12249,42 грн. (а.с. 4). Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ч. 4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Стаття 257 ЦК України встановлює загальний термін позовної давності тривалістю у три роки. Ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. В силу ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. У позивача право на позов про стягнення заборгованості за кредитним договором від 05.09.2003 року виникло з моменту закінчення дії цього договору, тобто після 05.09.2004 року. У свою чергу банк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором 26.11.2019 року, тобто поза межами встановленого статтею 257 ЦК України трирічного строку позовної давності. Позивачем не представлено доказів переривання перебігу позовної давності, тому, на думку суду, ПАТ КБ «Приватбанк» пропустило строки звернення до суду, за захистом свого порушеного права. Спеціальних строків у кредитному договорі сторони не обговорювали. Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи, що строк позовної давності щодо вимог за кредитним договором № VO18R003650756 від 05.09.2003 року сплинув, суд приходить до висновку що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed