Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк „Державний експортно-імпортний банк України (скорочено - АТ „Укрексімбанк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором у сумі 10058 грн. 86 коп., з них непогашеного кредиту в сумі 2913 грн. 32 коп., відсотків за користування кредитом у сумі 2684 грн. 88 коп., пені, нарахованої на прострочену заборгованість за основним боргом в сумі 927 грн. 82 коп., пені, нарахованої на прострочену заборгованість за процентами в сумі 694 грн. 79 коп., 3 проценти річних в сумі 279 грн. 30 коп., інфляційне збільшення суми боргу в сумі 2563 грн. 85 коп., а також сплаченого при зверненні до суду судового збору в сумі 1600 грн. 00 коп. Представник позивача у поданій до суду заяві позов підтримує, просить його задовольнити, справу розглянути за відсутності представника ПАТ „Державний експортно-імпортний банк України та у разі неприбуття в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення, що суд вважає за можливе, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до суду не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив, відзив до суду не подав, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою судді від 23 березня 2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач у наданий в ухвалі час не подав до суду відзиву. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що згідно з договором про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії від 09.12.2013 № [NUMBER] БД 2013-12 (далі - кредитний договір), укладеного між публічним акціонерним товариством Державний експортно-імпортний банк України та [PERSON] (далі - позичальник), останньому було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням картки, з лімітом заборгованості не більше 3 000,00 (три тисячі) гривень 00 копійок, терміном користування до 30.11.2016 року, з оплатою процентів в розмірі 36 % річних. Кредитним договором передбачено надання позивачем відповідачу кредиту на певних умовах, а відповідач зобовязаний виконувати усі умови кредитного договору, у тому числі здійснювати погашення кредиту відповідно до умов договору (п.п. 5.5, 7.3 - 7.8. кредитного договору) та сплачувати нараховані проценти за користування кредитом (п. 6.1 - 6.5 кредитного договору). Пунктом 2.7 вказаного договору визначено, що за користування кредитом клієнт зобовязаний щомісячно сплачувати банку проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 36% річних. Згідно п.п. 8.1.1 у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом, процентами за кредитом позичальник сплачує банку за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості до дня погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. У звязку із припиненням відповідачем платежів за кредитним договором, порушенням відповідачем своїх зобовязань по сплаті відсотків та погашенню кредиту, відповідно до умов договору, була нарахована пеня (п.п. 8.1.1 - 8.1.3 кредитного договору). Відповідно до представленого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором за станом на 24.03.2017 року складає 10058 грн. 86 коп., з них непогашеного кредиту в сумі 2913 грн. 32 коп., відсотків за користування кредитом у сумі 2684 грн. 88 коп., пені, нарахованої на прострочену заборгованість за основним боргом в сумі 927 грн. 82 коп., пені, нарахованої на прострочену заборгованість за процентами в сумі 694 грн. 79 коп., 3 проценти річних в сумі 279 грн. 30 коп., інфляційне збільшення суми боргу в сумі 2563 грн. 85 коп. Розрахунок позивача відповідає укладеному між сторонами кредитному договору і відповідачем не оспорений. Статті 526, 527, 530 ЦК України передбачають, що зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно зі ст. ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю таку ж суму грошей у термін і в порядку, передбаченими договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач свої зобовязання за договором не виконав. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved