Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» (надалі - ПАТ «ВіЕйБіБанк») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору [NUMBER] від 16 січня 2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн., термін повернення якого - 16 січня 2015 року. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобов'язання за договором в повному обсязі, а відповідач від їх виконання ухиляється, в результаті чого станом на 06 серпня 2015 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором [NUMBER] від 16 січня 2012 року становить 28 002,80 грн., з них: кредит - 4 300,84 грн.; відсотки - 0,00 грн.; комісія за РО - 2 400,29 грн.; плата за пропуск платежів - 21 301,67 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача ПАТ «ВіЕйБіБанк» в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить у випадку неявки розглянути справу за його відсутності. Окрім цього, в матеріалах справи міститься його заява, адресована до суду, в якій він просить зменшити штрафні санкції по кредиту, оскільки в нього важке матеріальне становище. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 16 січня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (Банк) та [PERSON] (Позичальник) укладено договір банківського обслуговування [NUMBER] (надалі - Договір), згідно якого Позичальник отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн., термін повернення - 16 січня 2015 року, процентна ставка - 0,01 % річних, комісія за управління кредитом - 3 % від суми кредиту (І Спеціальна частина). Згідно п.1.7. Договору (ІІ Загальна частина), за виконання своїх зобов'язань з повернення кредиту, плати за кредит, комісій, всіх інших платежів та можливих штрафних санкцій, що виникнуть на підставі цього Договору та додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в майбутньому, Позичальник відповідає перед Банком всім належним Позичальнику майном, майновими правами та грошовими коштами. Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому, або у визначеній ним частині, у випадку невиконання Позичальником своїх боргових та інших зобов'язань за цим Договором або правомірних вимог Банку (п.2.7.1. Договору). Положеннями ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст.530 ЦК України). Із статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 06 серпня 2015 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором [NUMBER] від 16 січня 2012 року становить 28 002,80 грн., з них: кредит - 4 300,84 грн.; відсотки - 0,00 грн.; комісія за РО - 2 400,29 грн.; плата за пропуск платежів - 21 301,67 грн. Відповідно до ст.ст.549, 550, 551 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача вбачається, що плата за пропуск платежів (неустойка) складає 21 301,67 грн., що значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, відсотками та комісією. Під час розгляду справи судом [PERSON] подав до суду письмове клопотання про зменшення розміру пені. Окрім цього відповідач зазначив, що в нього незначні доходи, а саме, як вбачається із довідки про доходи, наданої 21 травня 2015 року ДП «Авторитет плюс», [PERSON] працює у ДП «Авторитет плюс» та займає посаду штукатур, загальна сума його доходу за період з січня 2014 року по грудень 2014 року за винятком аліментів становить 22 930,79 грн. Окрім цього, на утриманні у відповідача знаходиться непрацездатна мати, яка хворіє та потребує коштів на придбання ліків. Із наданих [PERSON] документів, а саме довідки №30/70/10 від 11 січня 2016 року, виданої Другим відділом Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, та квитанцій №57762291 від 19 серпня 2015 року, №62829335 від 13 жовтня 2015 року, №59795142 від 11 вересня 2015 року, №64985286 від 16 листопада 2015 року, від 14 грудня 2015 року вбачається, що [PERSON] оплачує заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк» згідно виконавчого листа №607/16237/14-ц, який виданий 27 листопада 2014 року Тернопільським міськрайонним судом. За вказаних обставин, які мають істотне значення, з врахуванням того, що нарахована позивачем плата за пропуск платежів значно перевищує розмір збитків, суд вважає за можливе зменшити суму пені, що підлягає стягненню з відповідача, з 21 301,67грн. до 4 300,00 грн. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та враховуючи факт невиконання відповідачем умов кредитного договору [NUMBER] від 16 січня 2012 року, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення останнім майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом часткового задоволення позову, стягнення з [PERSON] в користь ПАТ «ВіЕйБіБанк» заборгованості в розмірі 11 001,13 грн., з них: кредит - 4 300,84 грн.; відсотки - 0,00 грн.; комісія за РО - 2 400,29 грн.; плата за пропуск платежів - 4 300,00 грн. В силу ст.88 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial