Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк», Банк, Кредитор) звернулось до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитом. Свій позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 02.12.2008 року (далі Договір) відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 1900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом і кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009р. змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк» та 17.07.2009р. була проведена державна реєстрація зазначених змін. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобовязання\~ виконав в повному обсязі, надав обумовлений кредит. В порушення умов договору відповідач не виконував належним чином зобовязання, за ним рахується заборгованість 10897,42 грн., яка визначена станом на 31.01.2017 року та складається з: 1361,47 грн. заборгованості за кредитом; 8778,93 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, а також 250,00 грн. штрафу фіксованої частини і 507,02 грн. штрафу процентної складової, відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг. Позивач просить стягнути дану заборгованість, а також понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився. Через канцелярію суду надав заяву, про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання без поважної причини не з'явився, хоча про дату, час, та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача [PERSON] також був відсутній в судовому засіданні, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі та без участі відповідача. 30.06.2017р. надав заперечення до позовної заяви, в якій посилався на те, що з матеріалів позовної заяви не можливо встановити фактичну заборгованість, не можливо визначитися із сумою заборгованості за тілом кредиту та відсотками. За правилами строків позовної давності, стягнення суми заборгованості може бути стягнута за період з 17.03.2014р. по 17.03.2017р., а в розрахунку вказана заборгованість станом на 27.03.2014р. 1316,47 грн., також у розрахунку сума заборгованості складає 1298,13 грн., але в кінці розрахунку сума вказана у розмірі 1316,47 грн. Окрім цього відповідач не згоден із процентною ставкою за користування кредитом, оскільки з 01.09.2014р. була змінена на 34,80% та з 01.04.2015р. 43,20%, зазначив, що ніяким чином не був повідомлений про зміну процентної ставки. Також був не згоден з пенею та штрафами посилаючись на те, що Добропільський район Донецької області відноситься до населених пунктів де проводиться АТО, тому відповідно до Законів України нарахування позивачем такого стягнення є неправомірним. Крім того за умовами договору передбачено подвійну відповідальність за одне порушення, а це пеня та штрафи, які є одним видом цивільно-правової відповідальності за порушення строків виконання зобовязання, що на його думку суперечить ст.61 Конституції України. Таким чином, на підставі ч.2 ст.158 та ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 02.12.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 1900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом і кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009р. змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк» та 17.07.2009р. була проведена державна реєстрація зазначених змін. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобовязання\~ виконав в повному обсязі, надав обумовлений кредит. Щодо змін кредитного ліміту Банк керувався п.п.3.2, 3.3 «Умов та правил надання банківських послуг», де зазначено, що клієнт дає свою згоду,\~ що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п.6.5 «Умов та правил надання банківських послуг», позивальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п.6.6 «Умов та правил надання банківських послуг», у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.6.7 «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідно до кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Як встановлено із наданих документів, в порушення умов договору відповідач [PERSON] не виконував належним чином зобовязання, за ним рахується заборгованість 10897,42 грн., яка визначена станом на 31.01.2017 року та складається з: 1361,47 грн. заборгованості за кредитом; 8778,93 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, а також 250,00 грн. штрафу фіксованої частини і 507,02 грн. штрафу процентної складової, відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)(ст.530 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання)(ст.610 ЦК України). Відповідно до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зі сплати неустойки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст.625 ЦК України). У своєму запереченні відповідач [PERSON] не відмовляється від факту отримання кредитних коштів. Щодо посилання відповідача на неможливість встановлення тіла кредиту через те, що у розрахунку сума заборгованості складає 1298,13 грн., але в кінці розрахунку сума вказана у розмірі 1316,47 грн., суд зазначає, що відповідно до розрахунку (а.с.4-6), який позивач надав при подачі позову до суду тіло кредиту складає 1361,47 грн., тому відповідач помилково зазначив суму 1316,47 грн., крім того дійсно сальдо поточної заборгованості по кредиту складає 1298,13грн., але відповідно до графи 5 розрахунку, сальдо простроченої заборгованості за кредитом на 31.01.2017р. складає 63,34 грн., що разом становить тіло кредиту у розмірі 1361,47 грн. Щодо зазначення відповідачем строків позовної давності, а також що стягнення суми заборгованості може бути стягнута за період з 17.03.2014р. по 17.03.2017р., суд враховує положення ч.1 ст.264 ЦК України, відповідно до якої перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. В даному випадку відповідач вчинив дію, яка свідчить про визнання боргу, так відповідно до розрахунку (а.с.4-6), останній платіж відповідача за кредитом відбувся 27.03.2014р., ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду 17.03.2017р., тому відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність не порушена, оскільки встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України). В своєму запереченні відповідач зазначив, що за умовами договору передбачено подвійну відповідальність за одне порушення, а це пеня та штрафи, які є одним видом цивільно-правової відповідальності за порушення строків виконання зобовязання. В даному випадку суд зазначає, що позивач просить стягнути з відповідача лише штраф за порушення умов договору, які передбачені п.6.7 «Умов та правил надання банківських послуг». Зустрічний позов відповідача [PERSON] щодо визнання договору недійсним до суду не надходило. Щодо посилання відповідача на зміну процентної ставки, то слід зазначити, що пунктом 5.3 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах зазначених у п.4.9 «Умов та правил надання банківських послуг» і п.5.8 «Правилами користування платіжною карткою». Відповідно до п.6.3 до обовязків позивальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Також, відповідач особисто підписав заяву на отримання кредиту(а.с.7) та довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки(а.с.8), своїм підписом у якій він погодився на умови кредитування. [PERSON] не надав жодного належного доказу на підтвердження своїх доводів, які вказані у запереченні. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р, Донецька область, Добропільський район с.Завидо-Кудашеве, віднесено до вказаного переліку. Останнє відоме місце реєстрації відповідача, згідно його паспортних даних(а.с.15) це Донецька область, Добропільський район, с.Завидо-Кудашеве. В своєму заперечені відповідач посилався на місце мешкання в Добропільському районі Донецької області, тому відносно нього необхідно застосовувати норми вищезазначеного закону. Таким чином, суд вивчивши наданий позивачем розрахунок заборгованості приходить до переконання про скасування з 14.04.2014р. стягнення з відповідача штрафів в розмірі 250,00 грн. та 507,02 грн. Зважаючи на викладене, розмір заборгованості за кредитним договором, яка підлягає задоволенню в даному випадку становить 10140,4 грн., з яких: 1361,47 грн. заборгованості за кредитом; 8778,93 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги\~частково, в решті позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» необхідно відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно п.36 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Враховуючи вищевказані положення ЦПК України, а також розяснення постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1488,85 гривень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (93,05%). Решту частину судового збору в сумі 111,15 гривень слід залишити за позивачем. На підставі ст.ст. 526, 530, 610, 611, 1054ЦК України,

Outcome: partial