Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство ,,[PERSON] в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ,,[PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові вказано, що 13.03.2008 року між Акціонерним комерційним банком ,,[PERSON], правонаступником якого є позивач та відповідачем було укладено кредитний договір №55/08/14-15-CL, відповідно до якого відповідачу було відкрито відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 69000 доларів США строком по 12.03.2018 року, а відповідач зобовязався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 13% річних і виконати зобовязання згідно з кредитним договором у повному обсязі. Відповідно до умов договору від 10.10.2008 року про внесення змін до кредитного договору, відповідачу було зменшено ліміт кредитування до 60000 доларів США. Відповідач порушив зобовязання за кредитним договором, тому станом на 20.11.2014 року у відповідача наявна заборгованість, яка становить 514940 грн. 07 коп., які позивач просив стягнути з відповідача. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.06.2014 року прийнято рішення №49 про початок ліквідації ПАТ ,,[PERSON] з 16.06.2014 року. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. Згідно з кредитним договором №55/08/14-15-CL від 13.03.2008 року, Акціонерний комерційний банк ,,[PERSON] відкрив відповідачу відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 69000 доларів США строком по 12.03.2018 року; за користування кредитними коштами було встановлено плату в розмірі 13% річних. Згідно договору від 10.10.2008 року про внесення змін до кредитного договору №55/08/14-15-CL від 13.03.2008 року, відповідачу було зменшено ліміт кредитування до 60000 доларів США. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач належним чином не виконував умови договору та станом на 20.11.2014 року заборгованість за кредитним договором №55/08/14-15-CL від 13.03.2008 року становить 514940 грн. 07 коп., а саме поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів 455997 грн. 52 коп., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 39849 грн. 37 коп., поточна сума заборгованості за нарахованими процентами 8233 грн. 29 коп., сума пені з розрахунку 0,2% за простроченим кредитом та процентами 10859 грн. 88 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості. За змістом ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦПК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В ч.1 ст.60 ЦПК України вказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказів на спростування підстав позову та розрахунку позивача відповідач суду не надав. Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №49 від 16.06.2014 року з 16.06.2014 року розпочато ліквідацію ПАТ ,,[PERSON], [PERSON] призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ,,[PERSON] на 1 рік з 16.06.2014 року по 16.06.2015 року включно. Згідно наказу №78 від 16.06.2014 року [PERSON] приступила до виконання повноважень уповноваженої особи Фонду на ліквідацію в ПАТ ,,[PERSON] з 16.06.2014 року. Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №10 від 19.01.2015 року [PERSON] з 19.01.2015 року призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ,,[PERSON]. Згідно наказу №9 від 19.05.2015 року [PERSON] приступила до виконання повноважень уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ ,,[PERSON] з 19.01.2015 року. Таким чином, позов обґрунтовано належними правовими підставами, а тому він підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved