Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» ( далі «ПриватБанк» ) звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи це тим, що відповідно до договору без номеру від 24 березня 2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка, підписавши заяву, підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає договір між [PERSON] та «ПриватБанком». Згідно умов договору він діє 12 місяців з моменту підписання та автоматично лонгується на такий же термін, якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору. Договором передбачено порядок та умови погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачці кредит у встановленому розмірі. [PERSON] за умовами договору зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за користування кредитом, за перевитрату платіжного ліміту та сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. В разі порушення строків платежу по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором, позичальниця зобов'язана сплатити штраф у вигляді фіксованої суми та відсоткової ставки. [PERSON] умови договору належним чином не виконала, кошти «ПриватБанку» своєчасно не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту в сумі 2773 грн. 34 коп., по процентах за користування кредитом - 11924 грн. 35 коп., 6283 грн. 47 коп. заборгованості за комісією за користування кредитом, 1549 грн. 06 коп. штрафу. «ПриватБанк» просить стягнути з відповідачки суму заборгованості та відшкодувати судові витрати. Представник позивача Спірідонова Н. І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги визнала частково, не згідна з розміром обчисленої позивачем суми заборгованості. Допитавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно довідки Ізяславського РС УДМСУ в Хмельницькій області № 879 від 28 жовтня 2013 року [PERSON] у 2008 році змінила прізвища на «[PERSON]». Згідно ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 24 березня 2008 року на підставі особистої заяви відповідачки був укладений кредитний договір без номера між позивачем та [PERSON] про надання кредиту у розмірі 3000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної комісії у розмірі 3,5 % в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, комісії в зазначені в Умовах та правилах надання банківських послуг строки, що підтверджується копіями відповідної заяви [PERSON], Умов та правил надання банківських послуг, які додані до матеріалів справи. Обумовлена сума кредиту [PERSON] була надана, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, доданим до матеріалів справи. Згідно ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст.1048 Цивільного Кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1050 Цивільного Кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позивач у позовній заяві посилається на те, що відповідачка повертала кредит не своєчасно, допустила прострочення повернення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 2773 грн. 34 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості по кредиту, доданим до матеріалів справи. В ході судового розгляду представник позивача зазначив, що на момент розгляду справи [PERSON] заборгованість по кредиту не погасила. Відповідачка не надала суду доказів вчасного повернення кредиту та погашення кредиту на день розгляду справи, підтвердила, що всю суму кредиту не повернула. Представник позивача посилається на те, що відповідачка не сплатила також проценти за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 11924 грн. 35 коп., та комісію за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 6283 грн. 47 коп., що підтверджується відповідним розрахунком, доданим до матеріалів справи. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає повернення кредиту, сплати процентів та комісії за користування кредитом. Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 551 Цивільного Кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Пунктом 8. 6 Умов та правил надання банківських послуг, копія яких додана до матеріалів справи, між позивачем та [PERSON] визначена відповідальність позичальника за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань більш ніж на 120 днів: штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. На підставі вказаного пункту Умов та правил надання банківських послуг позивач просить стягнути з [PERSON] штраф у вигляді фіксованої суми, визначеної договором, та відсоткової ставки. Суд вважає, що позивач правомірно вимагає стягнення з відповідачки сум штрафу, обумовленого в договорі кредиту як відповідальність за порушення зобов'язання. Суд знаходить, що згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України та Закону України «Про судовий збір» з відповідачки на користь позивача слід стягнути сплачені при подачі позовної заяви судові витрати: судовий збір.

Outcome: approved