Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 13 березня 2006 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №16129-001/06Р, за яким останній отримав кредит на придбання автомобіля в сумі 47 452 грн. зі сплатою 16% річних за час фактичного користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 13 березня 2010 року. Відповідно до п. п. 4.4, 4.5 кредитного договору перший відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 989 грн. щомісяця до 10 числа наступного місяця, а також сплачувати відсотки за час фактичного користування кредитом. Пунктом 1.3 кредитного договору визначено, що у кожному випадку невиконання (або неналежного виконання) відповідачем своїх зобов'язань за договором (у відношенні строків сплати відсотків і повернення кредиту та/або сплати відсотків та/або повернення кредиту не в повному обсязі), розмір відсоткової ставки збільшується на 3% річних, починаючи з розміру, встановленого в п. 1.2 кредитного договору. У відповідності до п. 10.1 кредитного договору за порушення строків погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування кредитом відповідач сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної відсоткової ставки, зазначеної в п. 1.2 даного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. Згідно з п. п. 7.1.4 п. 7.1, п. 9.1 та п. п. 9.1.2 п. 9.1 кредитного договору позивач має право вимагати дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати належних відсотків і передбачених даних договором неустойок, а також відшкодування збитків, заподіяних позивачу внаслідок невиконання або неналежного виконання відповідачем даного договору, а відповідач зобов'язаний повернути позивачу суму заборгованості за кредитом, сплатити належні відсотки і неустойки, а також відшкодувати заподіяні позивачу збитки при втраті або ушкодженні автомобіля. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем і першим відповідачем було укладено договір застави транспортного засобу №16129-001/06Р, за яким [PERSON] передав у заставу банку належний йому на праві власності автомобіль марки ГАЗ, модель 31105, 2005 року випуску. Крім того, між АКБ «Правекс - Банк» і другим відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №16129-001/06Р від 13 березня 2006 року, у відповідності до п. 1.1 якого остання зобов'язалася перед позивачем нести солідарну майнову відповідальність за виконання в повному обсязі [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №16129-001/06Р від 13 березня 2006 року та можливих змін і доповнень до нього, які полягають у своєчасному та повному поверненні кредиту в сумі 47 452 грн. та будь-якого збільшення цієї суми, яке передбачено умовами кредитного договору, відсотків за користування кредитом, пені і штрафів, передбачених кредитним договором, в тому числі у випадку вимог про дострокове погашення кредиту у зв'язку із порушенням першим відповідачем вимог кредитного договору. Згідно п. 2.1 договору поруки другий відповідач взяв на себе зобов'язання у випадку невиконання або неналежного виконання першим відповідачем зобов'язань за кредитним договором, виконати за нього зобов'язання перед позивачем на умовах, в порядку і в строки, встановлені кредитним договором №16129-001/06Р від 13 березня 2006 року. Відповідачі свої зобов'язання щодо своєчасного погашення кредитних коштів належним чином не виконують, внаслідок чого станом на 21 жовтня 2009 року у них виникла заборгованість по кредиту в сумі 49 959 грн. 54 коп., яка складається із наступного: 21 429 грн. - основна заборгованість по кредиту, 10 079 грн. 04 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 12 198 грн. 13 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 6 253 грн. 37 коп. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків. Незважаючи на неодноразові звернення працівників банку, в добровільному порядку [PERSON] та [PERSON] не вчиняють дій, спрямованих на повернення боргу, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом (а. с. 4-8, т. 1). В ході розгляду справи позивач подавав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути із відповідачів 124 351 грн. 53 коп. заборгованості по кревному договору (а. с. 218-220, т. 1). 21 квітня 2014 року до суду надійшла заява ПАТ КБ «Правекс Банк» про стягнення із відповідачів [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку 70 732 грн. 70 коп. заборгованості по кредитному договору №16129-001/06Р від 13 березня 2006 року, з яких 21 429 грн. - заборгованість по кредиту, 15 645 грн. 42 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 19 282 грн. 49 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом і 14 375 грн. 79 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам (а. с. 129-130, т. 2). У судовому засіданні представник позивача - Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» Павленко А. А. остаточно уточнені позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, в сумі 37 074 грн. 42 коп., яка складається із 21 429 грн. - заборгованості по кредиту та 15 645 грн. 42 коп. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Судове сповіщення про час, день і місце розгляду справи, направлене рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації відповідача [PERSON], повернулось без вручення. у зв'язку із закінченням строку зберігання. На підставі абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України суд вважає, що відповідач належним чином сповіщений про час, день і місце розгляду справи. Заслухавши представника позивача Павленка А. А., відповідачку [PERSON], повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Статтями 11, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1048 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч. 1 ст. 536 ЦПК України за користування грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсідарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. За змістом ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що 13 березня 2006 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», і [PERSON] було укладено кредитний договір №16129-001/06Р, згідно п. 1.1 якого банк надав відповідачу кредит в сумі 47 452 грн. з метою своєчасної оплати позичальником вартості автомобіля, що купується за договором купівлі-продажу транспортного засобу №001/06 від 06 лютого 2006 року, а також з метою оплати страхових платежів згідно з договорами страхування автомобіля, укладання яких здійснюється на підставі і з урахуванням вимог п. 6.1.12 даного Договору (а. с. 9-11). Згідно п. 1.2 кредитного договору кредит надається позичальникові на строк із 13 березня 2006 року до 13 березня 2010 року зі сплатою 16% річних. Пунктом 1.3 зазначеного договору визначено, що у кожному випадку невиконання (або неналежного виконання) позичальником своїх зобов'язань за договором (відносно строків сплати відсотків і повернення кредиту і/або сплати відсотків і/або повернення кредиту не в повному обсязі), розмір відсоткової ставки збільшується на 3% річних, починаючи з розміру, встановленого в п. 1.2 кредитного договору. У випадку наступного невиконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором розмір процентної ставки збільшується з урахуванням збільшення процентних ставок, зроблених раніше, відповідно до умов даного пункту договору. Новий розмір процентної ставки встановлюється від дня, наступного за днем, в який позичальник повинен був виконати свої зобов'язання, однак не виконав їх або виконав не в повному обсязі. Відповідно до умов кредитного договору, викладених у п. п. 4.4, 4.5 позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом рівними частинами в сумі 989 грн. щомісяця до 10 числа наступного місяця. Відсотки за користування коштами підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування коштами протягом календарного місяця) у термін до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент припинення дії Договору, вказаного у п. 1.2 даного договору (а. с. 9-11, т. 1). З метою забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 13 березня 2006 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», і [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу №16129-001/06Р, за яким перший відповідач передав у заставу банку належне йому на праві власності майно, а саме: автомобіль марки ГАЗ, модель 31105, 2005 року випуску, білого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER] тип ТЗ легковий седан - В, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно п. п. 1.3.1, 1.3.2 п. 1.3 договору застави, заставодавець зобов'язаний повернути кредит (грошові кошти) в розмірі 47 452 грн. в строк до 13 березня 2010 року шляхом перерахування грошових коштів на позичковий рахунок, а також кожного місяця сплачувати проценти за користування грошовими коштами в розмірі 16 % річних. Пунктом 1.3.4 визначено те, що заставодавець зобов'язаний сплатити неустойку, штраф, пеню у разі порушення умов кредитного договору (а. с. 12-14, т. 1). Крім цього, 13 березня 2006 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», і другим відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №16129-001/06Р. Згідно п. 1.1 вищевказаного договору поруки поручитель у порядку та на умовах, передбачених даним договором зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №16129-001/06Р від 13 березня 2006 року та можливих змін і доповнень до нього, щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у строк до 13 березня 2010 року у розмірі 47 452 грн. та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості. Відповідно до вимог п. 2.1 договору поруки поручитель зобов'язується у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, виконати за нього зобов'язання перед кредитором на умовах, у порядку та у строки, встановлені кредитним договором, зазначеним у п. 1.1 даного договору зі змінами та доповненнями до нього. Згідно з п. 1.2 договору поруки, поручитель стверджує, що він ознайомлений зі змістом зобов'язання, яке забезпечене порукою за цим договором, та не має претензій до умов кредитного договору, що є невід'ємною частиною даного договору (а. с. 20-21, т. 1). Кредитний договір №16129-001/06Р, договір застави та договір поруки від 13 березня 2006 року не суперечать вимогам діючого цивільного законодавства. Після досягнення згоди по всім істотним умовам вони були підписані сторонами в справі. Спір з приводу невідповідності підписів у зазначених договорах відсутній. Факт виконання банком зобов'язань по кредитному договору в частині надання [PERSON] кредитних коштів підтверджується матеріалами справи і відповідачами не оспорюється. З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 13 березня 2012 року у відповідачів виникла заборгованість по кредиту в загальній сумі 70 732 грн. 70 коп., яка складається з наступного: 21 429 грн. - основна заборгованість по кредиту, 19 282 грн. 49 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 15 645 грн. 42 коп. - заборгованість по відсоткам, 14375 грн. 79 коп. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків (а. с. 169, т. 2). У судовому засіданні доведено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх зобов'язань перед позивачем. Розмір основної заборгованості по кредиту в сумі 21 429 грн. та заборгованості по відсоткам у сумі 15 976 грн. 09 коп. не суперечить умовам кредитного договору і відповідачами не оспорюється. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь ПАТ КБ «Правекс - Банк» 21 429 грн. основної заборгованості по кредиту та 15 976 грн. 09 коп. заборгованості по відсоткам. Стосовно позовних вимог про стягнення пені суд приходить до наступних висновків. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, підтриманням, завдатком. Згідно ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п. 10.1 кредитного договору №16129-001/06Р від 13 березня 2006 року за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування кредитними коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної відсоткової ставки, зазначеної в п. 1.2 даного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення (а. с. 9-11, т. 1). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитором, позивач просив стягнути з відповідачів пеню за період з 07 грудня 2008 року по 06 грудня 2009 року, а саме: 19 282 грн. 49 коп. - за несвоєчасне погашення кредиту і 14 375 грн. 79 коп. - за несвоєчасне погашення відсотків, а всього 33 658 грн. 28 коп. (а. с. 169, т. 2). Заперечення відповідачки [PERSON] стосовно того, що вказана сума не відповідає дійсності, оскільки розрахунок складений не вірно і суперечить умовам кредитного договору суд не приймає до уваги, так як всупереч ст. 60 ЦПК України остання не надала доказів на їх підтвердження. Суд також вважає безпідставними заперечення відповідачки стосовно того, що банк двічі нарахував пеню, оскільки пеня нарахована відповідно до п. 10.1 кредитного договору за несвоєчасну сплату кредиту і за несвоєчасну сплату відсотків і не є подвійною відповідальністю. Доводи відповідачки [PERSON] стосовно того, що ПАТ КБ «Правекс - Банк» пропустив строк позовної давності для звернення до суду з позовом про стягнення пені суд також вважає безпідставними, з наступних підстав. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 258 ЦК України визначена спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За правилами ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язаний цей початок. Правова природа пені така, що строк позовної давності щодо її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з даним позовом 07 грудня 2009 року. Пеня, яку ПАТ КБ «Правекс - Банк» просить стягнути, нарахована за період з 07 грудня 2008 року по 06 грудня 2009 року (а. с. 169, т. 2). Наведене вище свідчить про те, що позивач не пропустив встановлений законом строк звернення до суду з позовом про стягнення пені за вказаний вище період. Разом із цим, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. З огляду на положення ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У відповідності з п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через не співмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Беручи до уваги, що розмір неустойки перевищує розмір заборгованості по тілу кредиту, враховуючи інші істотні обставини, зокрема, що негативні наслідки для позивача у зв'язку з заборгованістю по кредиту не настали, а також стан здоров'я відповідачки, яка у 2012 році перенесла радикальну гінекологічну операцію, має фінансові зобов'язання за іншим кредитним договором, її матеріальне становище, також суд бере до уваги той факт, що відповідач [PERSON], який фактично користувався кредитними коштами, не вживав жодних заходів до повернення кредиту і сплати відсотків, переклавши ці свої зобов'язання на поручителя (а. с. 23-27, т. 2). Тому виходячи з принципів виваженості, розумності і справедливості, суд на підставі відповідачки [PERSON],

Outcome: partial