Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі - АТ «Ощадбанк», Банк) звернулося в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Вимоги Банку обґрунтовані тим, що Відкрите акціонерне товариства «Ощадбанк» та [PERSON] (Позичальник) уклали Кредитний договір №45 від 11 травня 2006 року, згідно якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 50 100,00 (п`ятдесят тисяч сто) доларів США зі сплатою 11% річних (Додатковий договір № 1 від 07 листопада 2006 року - 13% річних; Додатковий договір № 2 від 05 вересня 2008 року зі сплатою - 15% річних) на споживчі цілі, строком на 60 місяців, а позичальник зобов`язався здійснити остаточне погашення Кредиту до 10 травня 2011 року. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 45 11 травня 2006 року [PERSON] передав в заставу філії - Тернопільське відділення № 6 ВАТ «Державний ощадний банк України» і зареєстрував обтяження транспортних засобів: сідлового тягача марки - МАЗ 543205 220, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та напівпричепа бортового МАЗ 9758, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . В грудні 2009 року прокуратурою м. Тернополя в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» подано позовну заяву про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, шляхом звернення на предмет застави. 22 квітня 2010 року Тернопільський міськрайонний суд задоволив позов прокурора м. Тернополя в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» і вирішив стягнути з [PERSON] 58168,54 долари США, шляхом звернення стягнення на майно, що належить на праві власності [PERSON] і передане в заставу філії - Тернопільське обласне управління ВАТ «Ощадбанк саме: сідловий тягач марки - МАЗ 543205 220, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , та напівпричіп бортовий МАЗ 9758, 2006 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] . 17 травня 2010 року Тернопільським міськрайонним судом на виконання рішення суду у справі № 2-2070/2010 видано виконавчий лист. 26 вересня 2012 року позичальник [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду із заявою про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 25 жовтня 2012 року заяву [PERSON] задоволено частково, розстрочено виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 22 квітня 2010 року у цивільній справі позовом прокурора м. Тернополя в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» про дострокове стягнення заборгованості за кредит договором в розмірі 47946,22 дол. США на 48 місяців (4 роки) з 01 листопада 2012 року по 01 листопада 2016 року включно зі сплатою, щомісячно, в рівних частинах. Позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання, визначені умовами Кредитного договору № 45 від 11 травня 2006 року та не дотримувався графіку погашення заборгованості, встановленого ухвалою суду про розстрочку виконання рішення суду. Станом на 01 лютого 2019 року згідно розрахунку суми заборгованості за кредитним договором № 45 від 11 травня 2006 року заборгованість по тілу кредиту становить 38332,50 дол. США; сума пені за несвоєчасну сплату кредиту за кредитним договором № 45 від 11 травня 2006 року за період з 31 січня 2018 року по 31 січня 2019 року становить - 13373,32 дол. США; згідно розрахунку 3% річних від прострочений сум заборгованості по кредиту сума 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитним договором становить 1153,13 дол. США. З урахуванням викладеного позивач просить суд стягнути з [PERSON] в користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за Кредитним договором № 45 від 11 травня 2006 року в сумі 52 858,95 дол. США, з яких: 38 332,50 дол. США - заборгованість по основному боргу; 13 373,32 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу та 1153,13 дол. США - сума 3 % річних по простроченому основному боргу. Ухвалою судді від 12 лютого 2019 року відкрито провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. 03 квітня 2019 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк». Додатково зазначає, що за наслідком утвореної заборгованості за кредитом у відповідача є судове рішення про стягнення такої суми, а також існує ухвала про застосування розстрочки сплати суми боргу. Доказом того, що судове рішення від 25 жовтня 2012 року № 1915/16252/2012 спрямоване на стягнення грошових сум є те, що судом було розстрочено сплату грошових сум відповідачу на 4 роки. Крім того, у строк з 22 квітня 2010 року по жовтень 2012 року відповідач частково погасив заборгованість по кредитному договору в розмірі 10222,32 доларів США, а об`єкти застави не були зверненими до стягнення. Представник відповідача вважає, що по стягненню грошових сум за отриманим кредитом вже є судові рішення та ухвала, що набрали законної сили, які стосувались того ж предмету спору та тих же сторін. Наявність рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2010 року про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на майно, що було передано в заставу, засвідчило зміни порядку, умов і строків дії кредитного договору № 45 від 11 травня 2006 року, а тому заявлені АТ «Ощадбанк» позовні вимоги в цій справі є такими, що суперечать законодавству. 17 квітня 2019 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що станом на сьогодні (17 квітня 2019 року) рішення Тернопільського міськрайонного суду від 22 квітня 2010 року залишається невиконаним, предмет застави перебуває в розшуку згідно постанови державного виконавця. Наявність судового рішення від 22 квітня 2010 року про стягнення заборгованості [PERSON] шляхом реалізації заставного майна не є перешкодою для звернення із позовною заявою про стягнення заборгованості із самого відповідача. Згідно ухвали суду від 25 квітня 2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача АТ «Ощадбанк» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити з підстав, обґрунтованих позовом та відповіддю на відзив. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив суд відмовити у його задоволенні з підстав,які зазначені у поданому ним відзиві. Заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши їх доводи, які викладені у заявах по суті, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. 11 травня 2006 року відкрите акціонерне товариства «Ощадбанк» та [PERSON] (Позичальник) уклали Кредитний договір № 45 (далі - Договір), згідно якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 50 100,00 (п`ятдесят тисяч сто) доларів США зі сплатою 11% річних на споживчі цілі, строком на 60 місяців, а позичальник зобов`язався здійснити остаточне погашення Кредиту до 10 травня 2011 року. Підпунктом 3.3.4 пункту 3 Договору сторони погодили, що позичальник зобов`язаний здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 835,00 дол. США, шляхом внесення готівки до каси банку. У відповідності до підпункту 1.5.1.3 Договору сплата процентів, нарахована Банком, здійснюється у валюті кредиту до останнього робочого числа кожного місяця. Згідно п.п.4.2 п.4 Договору за порушення взятих на зобов`язань по поверненню основної суми кредиту та несвоєчасної сплати відсотків за користування кредитом Позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Додатковим договором № 1 до кредитного договору № 45 від 11 травня 2006 року, укладеним 07 листопада 2007 року, встановлено процентну ставку на рівні 13 % річних. Крім цього, додатковим договором № 2 до кредитного договору № 45 від 11 травня 2006 року, укладеним 05 вересня 2008 року, встановлено процентну ставку на рівні 15 % річних. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 45 11 травня 2006 [PERSON] передав в заставу філії - Тернопільське відділення № 6 ВАТ «Державний ощадний банк України» і зареєстрував обтяження транспортних засобів: сідлового тягача марки - МАЗ 543205 220, 2006 р випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , та напівпричепа бортового 9758, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується нотаріально посвідченим 11 травня 2006 року і зареєстрованим в реєстрі за № 49 договором застави. 22 квітня 2010 року Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області задоволив позов прокурора м. Тернополя в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором справа №2-2070/10). На підставі цього рішення суду із [PERSON] стягнуто 58 168,54 доларів США, що еквівалентно 461 043, 85 грн., з яких 43 627,13 доларів США, що еквівалентно 345 788, 63 грн. - заборгованість за кредитом, 6052,59 доларів США, що еквівалентно 47 972,83 грн. - нарахованої пені за несвоєчасну сплату кредиту, 7527,69 доларів США, що еквівалентно 59,664,47 грн. - заборгованість по нарахованих відсотках, 961,12 доларів США, що еквівалентно 7617,92 грн. - пені за несвоєчасну сплату відсотків, шляхом звернення стягнення на майно, що належить на праві власності [PERSON] та передане в заставу філії - Тернопільське обласне управління ВАТ «Ощадбанк саме: сідловий тягач марки - МАЗ 543205 220, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , та напівпричіп бортовий МАЗ 9758, 2006 року , реєстраційний номер [NUMBER] (справа №2-2070/10). 17 травня 2010 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області на виконання рішення суду у справі № 2-2070/2010 видано виконавчий лист. Як слідує із змін до статуту Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2011 року № 502, погоджених Національним Банком України 12 червня 2011 року, найменування банку змінене із Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» на Приватне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». 26 вересня 2012 року позичальник [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду із заявою про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду по справі №2-2070/10. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2012 року заяву [PERSON] задоволено частково, розстрочено виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2010 року у цивільній справі позовом прокурора м. Тернополя в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредит договором в розмірі 47 946,22 дол. США на 48 місяців (4 роки) з 01 листопада 2012 року по 01 листопада 2016 року включно зі сплатою, щомісячно, в рівних частинах. Водночас, як встановлено в судовому засіданні [PERSON] не виконав рішення суду по справі №2-2070/10 від 22 квітня 2010 року та ухвалу суду в цій же справі від 25 жовтня 2012 року про розстрочку виконання рішення суду. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 01 лютого 2019 року за Кредитним договором № 45 від 11 травня 2006 року заборгованість по тілу кредиту становить - 38332,50 дол. США; сума пені за несвоєчасну сплату кредиту за Кредитним договором № 45 від 11 травня 2006 року за період з 31 січня 2018 по 31 січня 2019 становить - 13373,32 дол. США; згідно розрахунку 3% річних від прострочених сум заборгованості по кредиту сума 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитним договором становить - 1153,13 дол. США. 17 серпня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» надсилало [PERSON] вимогу про погашення заборгованості № 117-20-12/1/880177537/2018 19/ВНХ в сумі 49790,46 дол. США в 30-денний термін з моменту отримання даної вимоги, однак заборгованість погашена не була. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Між тим звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, вважала, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже строк дії кредитного договору змінився. Таким чином, суд прийшов до висновку,що кредитний договір № 45 від 11 травня 2006 року, укладений між сторонами спору, припинив свою дію. Відтак, вимоги Банку в частині стягнення з [PERSON] 38 332,50 дол. США заборгованості по основному боргу є безпідставними та до задоволення не підлягають. Разом з тим, стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 526, 527 ЦК України належним виконанням зобов`язання є, зокрема, виконання його належними сторонами або уповноваженими особами, під якими слід розуміти будь-яку особу, яка має повноваження сторони зобов`язання, про що може бути зазначено у договорі або виданій відповідно до закону довіреності. Із статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов`язання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина перша статті 549 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. А пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини друга та третя цієї статті). За змістом приписів параграфу 2 глави 49 ЦК України особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі. Але відповідно до пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Відтак, стягнути неустойку (зокрема і пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише у межах спеціальної позовної давності. Крім того, стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Частиною 2 цієї статті визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, неналежне виконання умов кредитного договору не звільняє боржника від відповідальності й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених статтею 625 ЦК України Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та враховуючи факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору № 45 від 11 травня 2006 року, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення останнім майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення із [PERSON] в користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за Кредитним договором № 45 від 11 травня 2006 року заборгованості, а саме: 13 373,32 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 1153,13 дол. США - сума 3% річних по простроченому основному боргу. В частині стягнення із [PERSON] в користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості по тілу кредиту в сумі 38332,50 дол. США суд відмовляє, оскільки вказана сума основного боргу уже стягнута рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2010 року. В силу ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, підлягають стягненню з відповідача в користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial