Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (далі - банк, ПАТ «ВТБ Банк») звернулося з позовом до [PERSON], в якому просило стягнути з останньої заборгованість у розмірі 11225,82 доларів США 82 центи, що станом на 02.07.2014 р., за офіційним курсом НБУ (100 доларів США = 1183,3402 гривень) становить 139126,93 грн., з яких: борг за кредитом з урахуванням 3% річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту - 7047 дол.США. 33 центи, (еквівалент 83393,89 грн.) в т.ч., поточна заборгованість за кредитом - 5524 дол. США. 42 центи, (еквівалент 65372,68 грн.), заборгованість за простроченим кредитом - 1463 дол.США. 56 центів (еквівалент 17318,89 грн.), 3 % річних - 59 дол. 35 цент, (еквівалент 702,31 грн.); борг за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням 3% річних, нарахованих в зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів - 32 дол. США. 34 центів (еквівалент 382,72 грн.) в т.ч.: сума простроченої заборгованості за відсотками - 20 дол.США. 05 центів (еквівалент 237,26 грн.); 3 % річних - 8 дол. США. 89 центів. (еквівалент 105,23 грн.); сума заборгованості за відсотками нарахованими за період 30.06.2014р. по 02.07.2014р. - 3 дол. США 40 центів (еквівалент 40,23 грн.); борг по сплаті комісії за користування кредитом, у розмірі 0,03% - 2171,79 грн., пеня, нарахована у зв'язку з несвоєчасною сплатою комісії за користування кредитом у розмірі 5% за кожен день прострочення платежу - 4115,46 грн.; пеня, нарахована у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів, кредиту у розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу - 4146 дол.США 15 центів, (еквівалент 49063,07 грн.). В обгрунтування позову позивач вказує, що відповідачем порушено умови кредитного договору № 101.6.2-01/175 (надалі - Кредитний договір), укладеного 29.08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк», перейменованим в Публічне акціонерне товариство «ВТБ БАНК» та [PERSON]. Щодо зустрічного позову відповідача банк вказав, що вимога Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача про орієнтовну сукупну вартість кредиту банком була дотримана, так як в Додатку №1 до договору, що є невід'ємною його частиною, вказаний детальний опис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки, вартості всіх супутніх послуг а також інші фінансові зобов'язання споживача. В судове засідання позивач представника не направив, подав суду письмову заяву згідно якої вимоги за позовом підтримав, просив його задовольнити із вказаних у ньому підстав. Відповідач подав суду зустрічний позов, в якому просив суд визнати недійсним кредитний договір № 101.6.2-01/175 від 29.08.2008 року, укладений між сторонами, посилаючись на ч. 1 ст. 203, ст. 215 ЦК України, з тих підстав, що відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача про орієнтовну сукупну вартість кредиту, а відповідно до ч. 2 п. 2 ст. 19 цього ж Закону порушення вказаних вище вимог є підставою для визнання правочину недійсним. Крім того заперечила щодо стягнення з неї інфляційних втрат за ст. 625 ЦК України, оскільки вказана стаття не може застосовуватися до зобов'язань у іноземній валюті. У судовому засіданні представник відповідача проти первісного позову заперечив, вимоги за зустрічним позовом підтримав, просив його задовольнити із вказаних у заяві підстав. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 29.08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством ВТБ Банк, перейменованим в Публічне акціонерне товариство «ВТБ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 101.6.2-01/175, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 34000,00 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути кредит у строк до 29.08.2015 року. Згідно п.1.1 Кредитного договору за користування кредитом відповідач прийняв зобов'язання сплачувати позивачу 15,5 % річних. Згідно п.п. 1.2 Кредитного договору у разі, позичальник застрахує автомобіль, що переданий банку в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором в страховій компанії «ВІДІ-страхування», замість процентної ставки, передбаченої п.п. 1.1. Кредитного договору, встановлюється акційна процентна ставка 7,77 процентів річних. Акційна процентна ставка діє виключно на період дії договору страхування. Згідно п.п. 8.1 Кредитного договору відповідач зобов'язався погашати проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому в пункті 1.1, 1.2 Кредитного договору, здійснюється в строк з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти, виходячи із календарної кількості днів і суми залишку кредиту, починаючи з вересня 2008 року. Згідно п.п. 8.2. Кредитного договору погашення кредиту здійснюється щомісячно рівними часинами у розмірі в сумі не меншій, ніж 404,76 долари США 76 центів, у строк з 01 числа по 10 число кожного місяця, починаючи з вересня 2008 року. Так, позивач свій обов'язок по Кредитному договору щодо надання відповідачу кредиту виконав, надавши відповідачу на підставі його заяви на видачу готівки від 29.08.2008 р., №2234, що у матеріалах справи, одноразово кредиту повному розмірі - 34000,00 доларів США 00 центів. Однак, відповідач, отримавши суму кредиту, свої зобов'язання за Кредитним договором не виконав, а саме своєчасно не погасив чергові частини кредиту на загальну суму 1463,56 доларів США; прострочив сплату відсотків за користування кредитом в сумі 23,45 доларів США. У зв'язку з порушення умов Кредитного договору 05.08.2014 року на адресу відповідача листом №5447/1-2.45 направлено вимогу про дострокове повернення всієї суми заборгованості з Кредитним договором. Проте погашення наявної заборгованості відповідач досі не здійснив. Зважаючи на зазначені порушення аідповідачем умов Кредитного договору, позивач набув право вимоги до відповідача, а у відповідача, згідно п. 4.4. Кредитного договору, виникло зобов'язання достроково повернути кредит, сплатити відсотки за його користування, виконати інші зобов'язання за Кредитним договором у повному обсязі. Згідно з п. 9.1 Кредитного договору, у разі несвоєчасного повернення кредиту позичальник зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 30 % річних від простроченої суми. Відповідно до п.9.2 Кредитного договору, у разі несвоєчасної (неналежної) сплати процентів за користування кредитом, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення виконання. Вирішуючи вимоги за первісним позовом, суд керується наступним. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад.» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак, вказана стаття не може бути застосована до зобов'язань виражених у іноземній валюті, а тому вимоги банку частині стягнення з відповідача індексу інфляції є необґрунтованими. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем умов Кредитного договору, станом на 02.07. 2014 року заборгованість відповідача становить 90236,09 грн., яка складається з: 5524,42 доларів США - поточна заборгованість за кредитом (65372,68 грн.,), 1463,56 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом (17318,89 грн.), 59,35 доларів США - 3% річних, за порушення зобов'язань щодо сплати кредиту (702,31 грн.), 23,45 доларів США - заборгованість за відсотками (277,48 грн.), 2171,79 грн., заборгованості за комісією за користування кредитом, 4115,46 грн., пеня, нарахованої у зв'язку із несвоєчасною сплатою комісії, 23,45 доларів США - пеня за несвоєчасну сплату відсотків (277,48 грн.), яку суд визначає на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, оскільки заявлений до стягнення розмір пені значно перевищує розмір збитків. При цьому пеня за невиконання зобов'язання банком нарахована у межах строку позовної дасніості. Щодо вимог за зустрічним позовом, суд керується наступним. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Як передбачено ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі, зокрема, про орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту. Наслідком порушення вимог вказаного закону, а також відповідно до ст. 203 ЦК України є визнання недійсним договору. Однак, відповідно до п. 3.1. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затвердженими Постановою Правління НБУ від 10.05.2007 року № 168 (надалі - Правила) банки зобов'язані в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача. Згідно п.п. 2.4. Кредитного договору, розрахунок сукупної вартості кредиту надається в Додатку 1 до кредитного договору. Так в Додатку № 1 до Кредитного договору, що відповідно до п. 10.1. Кредитного договору є його невід'ємною частиною, вказаний детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інші Фінансові зобов'язання споживача. Враховуючи викладене, вимоги [PERSON], за зустрічним позовом є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з [PERSON], на користь банку підлягають стягненню судові витрати у розмірі 902,36 грн., сплаченого судового збору.

Outcome: partial