Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» (далі - Банк) звернулося до суду з зазначеною позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 57098,01 грн., а також витрати по сплаті судового збору, посилаючись на те, що між позивачем і відповідачем 28.08.2008р. був укладений кредитний договір № 6649-053/08Р на загальну суму 47340,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,49 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 28.08.2015р. Відповідно до умов зазначеного договору позивач надав, а відповідач отримав кредит в сумі 47340,00 грн. Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконував, внаслідок чого станом на 19.02.2016р. перед позивачем виникла заборгованість, яка складає загальну суму за кредитом, відсотками, пенею за несвоєчасне повернення кредиту та за несвоєчасне повернення відсотків 57098,01 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, оскільки останній ухиляється від добровільного погашення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи двічі повідомлявся належним чином. Так, судом, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, двічі надсилалися судові повістки про виклик до суду за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак відповідно до повернутих поштових повідомлень відповідач за зазначеною адресою відсутній, що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток та, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, в цьому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена у його письмовій заяві, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню із наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов'язального права, пов'язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов'язків з повернення кредитних коштів кредитору, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися Цивільним Кодексом України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що між Банком (а.с. 23, 24-25, 26) та [PERSON] (а.с. 20-21, 22) 28.08.2008р. на підставі заяви та анкети-заяви фізичної особи (кредит на купівлю автомобіля) був укладений кредитний договір № 6649-053/08Р згідно умов якого позивач передав, а відповідач отримав кредит в розмірі 47340,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,49 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 28.08.2015р. (а.с. 5, 6-9, 10-15, 16-17) та зобов'язався повернути одержану суму кредиту та своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, а також інші платежі, обумовлені кредитним договором, у строки, передбачені п. 4.4., п. 4.5. Договору. Відповідно до п. 1.3. кредитного договору у кожному випадку невиконання (неналежного виконання) Позичальником своїх зобов'язань за цим Договором (відносно строків сплати відсотків і повернення кредиту і/або сплати відсотків і/або повернення кредиту не в повному обсязі), розмір процентної ставки збільшується на 3 (три) відсотки річних, починаючи з розміру, встановленого п. 1.2. Договору. У випадку наступного невиконання Позичальником своїх зобов'язань за цим Договором розмір процентної ставки збільшується з урахуванням збільшення процентних ставок, зроблених раніше, відповідно до умов даного пункту Договору. Відповідно до п. 10.1 кредитного договору за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в п. 1.2. Договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. Факт отримання [PERSON] кредиту в розмірі 47340,00 грн. підтверджується його заявою про видачу готівки від 28.08.2008р. (а.с. 5). В порушення умов зазначеного договору відповідач взяті на себе зобов'язання не виконував, внаслідок чого в нього виникла заборгованість перед позивачем, яка, згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 19.02.2016р. з урахуванням заборгованості за кредитом, пенею за несвоєчасне повернення кредиту, відсотками, пенею за несвоєчасне повернення відсотків склала загальну суму в розмірі 57098,01 грн. (а.с. 18-19). Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В силу ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язані видати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивачем був наданий кредит в розмірі та на умовах, передбачених вищезазначеним кредитним договором, однак відповідач всупереч вимогам чинного законодавства та умов кредитного договору належним чином свої зобов'язання з повернення чергової частки кредиту та сплати процентів за користування кредитом не виконав та не здійснював повернення кредиту та сплати процентів у повному обсязі у встановлені договором строки. Ці обставини не підлягають доказуванню, оскільки про них зазначено в позовній заяві та вони не спростовані відповідачем. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, правильність якого перевірена судом, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на 19.02.2016р. становить 57098,01 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 19972,35 грн., заборгованість за пенею за несвоєчасне повернення кредиту - 16824,20 грн., заборгованість за відсотками - 11631,69 грн., заборгованість за пенею за несвоєчасне повернення відсотків - 8669,77 грн. (а.с. 18-19). Доказів, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, щодо неправильності складеного банком розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідачкою до суду не надано, інший розрахунок заборгованості на іншу дату за укладеним між сторонами по справі договором, суду також не надано, відтак, розрахунок приймається судом, як доказ у вирішенні спору. Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Судом не встановлено, що боржник не виконав зобов'язання в повному обсязі з повернення кредиту внаслідок випадку або непереборної сили, тому відповідач має сплатити штрафні санкції за кредитом. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову Банку про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом на загальну суму 57098,01 грн. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки викладені позивачем в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені відповідним платіжним дорученням (а.с. 1). На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, 549, 550, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved