Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 385 248,24 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 19.12.2006 р. між ТзОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладенокредитний договір №46ХМ-4.4. Відповідно до умов укладеного кредитного договору банк надав кредитні ресурси в сумі 13 000 дол. США на строк до 17.12.2021 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% річних. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №46ХМ-4.4 від 19.12.2006 року. Оскільки позичальник неналежним чином не виконував взяті на себе зобов'язання, станом на 29.09.2016 року виникла заборгованість по основному боргу кредиту та відсоткам за користування кредитом становить 7 598,41 дол. США, пеня за прострочення заборгованості по основному боргу та відсоткам - 188 474,98 грн., просить задовольнити позов. Відповідачі повторно в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, про розгляд справи повідомлялися належним чином судовими повістками, причини неприбуття суду не повідомили. Суд розглядає справу у відсутності сторін на підставі доказів, що є у справі.. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. На підставі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Судом встановлено, що 19.12.2006 року ТзОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладенокредитний договір №46ХМ-4.4 Відповідно до умов укладеного кредитного договору Банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 13000 дол. США з оплатою по процентній ставці 15,00 процентів річних. Факт надання [PERSON] підтверджується заявою на отримання кредиту від 20.12.2006 року. Відповідно до п.3.2 Договору позичальник зобов'язується щомісяця здійснювати погашення позичкової заборгованості за виданими кредитними ресурсами у розмірі 72,23 дол. США згідно Графіка зниження розміру заборгованості. Позичальник сплачує проценти за користування кредитними ресурсами щомісяця, у строк до 10 числа кожного місяця згідно Графіка зниження розміру заборгованості; у строк до 10 числа кожного місяця сплачуються проценти нараховані за попередній календарний місяць. Проценти сплачуються шляхом зарахування відповідної суми на рахунок процентів. (п.4.3 Договору). Для забезпечення виконання умов кредитного договору з іншим відповідачем, [PERSON] було укладено договір поруки № 46ХМ-4.4 від 19.12.2006 року, згідно умов якого відповідач взяв на себе зобов'язання по солідарній відповідальності за зобов'язаннями [PERSON] по кредитному договору. Відповідно до п. 3.1 Договору поруки у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань у зазначені строки поручитель зобов'язується не пізніше 2-х банківських днів з моменту повідомлення його кредитором про невиконання боржником прийнятих на себе зобов'язань сплатити грошову суму, яку вимагає кредитор шляхом перерахування і рахунок кредитора будь-яким способом вказаним кредитором. Крім того відповідно до п.5.1 Договору забезпеченням виконання зобов'язань є застава нерухомості (іпотека): однокімнатної квартири розташованої за адресою [ADDRESS], загальною площею 31,0 кв.м., житловою площею 21,2 кв.м.; згідно звіту про незалежну оцінку ТзОВ «Реноме Груп» вартість об'єкта 92 678,00 грн. За прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити проценти за час фактичного користування кредитними ресурсами. Відповідачі у порушення умов кредитного договору не надали своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, в зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка згідно з розрахунком, наданим позивачем, станом на 29.09.2017 року становить 7 598,41 дол. США, пені за прострочення заборгованості по основному боргу та відсоткам - 188 474,98 грн., з яких: 4 543,59 дол. США що еквівалентно по курсу НБУ станом на 29.09.2016 року - 117,663,73 грн. - сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту; 1 669,85 дол. США що еквівалентно по курсу НБУ станом на 29.09.2016 року - 43 243,51 грн. - сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту; 75,07 дол. США що еквівалентно по курсу НБУ станом на 29.09.2016 року - 1 944,06 грн. - сума простроченої заборгованості по відсоткам; 188 474,98 грн. - пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам. Суд приходить до висновку, що відповідачі взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконували належним чином, внаслідок чого у них утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірові та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON], не виконав зобов'язання з повернення грошових коштів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», то з нього підлягає стягненню заборгованість в розмірі 7 598,41 доларів США, що за курсом НБУ 1х 25,8966 становить 196 773,27 грн. Статтею ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог, у тому числі, про стягнення неустойки (штрафу, пені). Враховуючи, що позивач звернувся з позовом 05.01.2017 року до стягнення підлягає пеня згідно розрахунку з 06.01.2016 р в сумі 155 332,18 грн. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України її розмір може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (с.3 ст.551 ЦК). Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання (п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин). Суд вважає, що позивач не вказав та не довів факту настання для нього негативних наслідків через прострочення виконання зобовязання позичальником. Крім того, право Банку відновлене шляхом стягнення на його користь суми позики та відсотків за користування нею. Враховуючи, матеріальний стан [PERSON],[PERSON], яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, наявністю на утриманні малолітньої дитини [PERSON], [INFO], ступінь виконання зобов»язання позичальником, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 100 000 грн. У відповідності до ст. 543 ЦК України стягнення заборгованості за кредитом підлягає з відповідачів в солідарному порядку. Судові витрати по справі відповідно до ст. 88 ЦПК слід стягнути з відповідачів на користь позивача.

Outcome: partial