Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості в розмірі 21984, 02 дол. США: за кредитом - 13455, 13 дол. США; по відсотках - 8528,89 доля США та судових витрат. В позові вказано, що 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. 15.06.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. Згідно з цими договорами відбулось відступлення прав вимоги за кредитним договором №2202/0807/88-015 від 31.08.2007, що був укладений між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк». Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк зобов'язується надати позичальникові кредит у сумі 35000,00 доларів США, а позичальник зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Відповідно до умов Кредитного договору, [PERSON] зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши [PERSON], кредит у сумі 35000,00 доларів США. У порушення умов кредитного договору, [PERSON], свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 01.02.2018 року має заборгованість за кредитом - 13455,13 дол. США, за відсотками - 8528,89 дол. США, що підтверджується розрахунком заборгованості. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника, що випливають з основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, 31.08.2007 року ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк» ) та [PERSON], уклали Договір поруки №2202/0807/88-015-Р-1. Відповідно до умов договору поруки [PERSON] як поручитель поручається за виконання [PERSON] обов'язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до умов договору поруки, [PERSON] та [PERSON] відповідають перед банком за порушення обов'язків за договором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за кредитним договором. На виконання умов договору відповідачам була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, підтримання позову, проти постановлення заочного рішення суду не заперечує. Відповідачі у судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися, до суду не направили відзив на позов. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: судом об'єктивно встановлено, що відповідно до кредитного договору №2202/0807/88-015 від 31.08.2007 року, що був укладений між ВАТ «Сведбанк» (колишнім АКБ «ТАС-Комерцбанк») та [PERSON], остання отримала кредит у сумі 35000 доларів США на строк з 31.08.2007 року по 31.08.2017 року. Відповідно до умов вказаного договору позичальник зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені договором (п.1.1. кредитного договору №2202/0807/88-015). Позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних за весь строк фактичного користування кредитом. На забезпечення виконання зобов'язання за договором кредиту було укладено договір поруки №2202/0807/88-015 - P-I від 31.08.2007 року, відповідно до якого поручитель [PERSON], зобов'язується перед банком відповідати за виконання позичальником [PERSON] зобов'язань, у тому числі, що виникнуть у майбутньому, передбачених договором кредиту №2202/0807/88-015 від 31.08.2007 року у тому числі щодо повернення позичальником кредитних коштів у сумі 35000 доларів США строком до 31.08.2017 року включно, сплати комісій, неустойок, відшкодування збитків та інших платежів. Поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання позичальником умов основного зобов'язання усім належним йому майном та грошовими коштами. Банк свої зобов'язання за договором кредиту №2202/0807/88-015 від 31.08.2007 року виконав в повному обсязі, однак [PERSON] кредит не повернула, внаслідок чого станом на 01.02.2018 року утворилась заборгованість за кредитом - 13455,13 дол. США, за відсотками - 8528,89 дол. США, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. 15.06.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. Згідно з цими договорами відбулось відступлення прав вимоги за кредитним договором №2202/0807/88-015 від 31.08.2007, що був укладений між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк». 28.03.2018 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до відповідачів із вимогою про досудове врегулювання спору, однак останнє не відбулось. В силу ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України). Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука, припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Як встановлено судом, повідомлень до поручителя [PERSON] з вимогою виконати зобов'язання позичальника, в цілому (або в тій чи іншій його частині) в шестимісячний строк від дня настання строку виконання основного зобов'язання, не направлялися та поручителем не отримувалися, а тому банк (відповідно до укладених договорів поруки та вимог ст. 559 ЦК України) не має право ставити вимогу до [PERSON] про стягнення коштів за невиконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, оскільки він не набув права такої вимоги. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved