Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 11459,31 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що між сторонами 21.12.2009 року був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та банком договір. Позивач свій обов'язок по кредитному договору щодо надання відповідачу кредиту виконав. Однак, відповідач не виконує належним чином взятих на себе зобов'язань, а тому станом на 12.06.2017 року виникла заборгованість у розмірі 11459,31 грн., з яких: тіло кредиту - 559,67 грн., відсотки за користування кредитом - 6003,08 грн., пеня - 3874,69 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 521,87 грн., в силу чого позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.12.2009 року у розмірі 11459,31 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак 06.07.2017р. звернувся до суду з клопотанням, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розгляд справи провести за його відсутності та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. (а.с. 32) Відповідач в судове засідання, призначене на 11.09.2017р. не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу проживання відповідача, яка зазначена позивачем в позовній заяві - [ADDRESS]. Однак, конверт з повісткою про виклик в судове засідання повернувся на адресу суду з відміткою відділення поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання». (а.с. 42-43). При цьому, як вбачається з відповіді наданої Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради, [PERSON] за вищевказаною адресою було знято з реєстрації. Згідно з частиною першою статті 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. При цьому, як вбачається з частини дев'ятої статті 74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик, відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Оголошення про виклик відповідача в судове засідання призначене на 02.10.2017р. було опубліковано в газеті «Вінниччина» у випуску від 22.09.2017 року, проте відповідач в судове засідання призначене на 02.10.2017р. не з'явилася повторно. (а.с. 49) Відповідно до частини першої статті 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів статей 169, 224 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Згідно з частиною другою статті 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на таке. Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. 21.12.2009 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого, банк зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірах встановлених Тарифами банку. Зі змісту Заяви позичальника про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 21.12.2009 року вбачається, що позичальник [PERSON] ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку; вона згодна, що ця Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Вказані письмові документи містять усі істотні умови договору про надання фінансових послуг, передбачені ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а тому в силу положень ст. 638 ЦК України, даний договір вважається укладеним. Пунктом 1.1.3.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором, станом на 21.12.2009р. розмір відсоткової ставки за користування кредитом становив 36,00% на рік, з 01.01.2013р. зменшено відсоткову ставку за користування кредитом з 36,00% до 30,00% на рік, з 01.09.2014р. збільшено відсоткову ставку за користування кредитом з 30,00% на рік до 34,80% на рік, з 01.04.2015р. збільшено відсоткову ставку за користування кредитом з 34,80% на рік до 43,20% на рік, які нараховуються на суму залишку заборгованості за кредитом. В той же час, починаючи з червня 2015 року методика нарахування відсотків банком змінена та встановлено місячну відсоткову ставку нарахування процентів у розмірі 2,9%, 3,6% в залежності від розміру та періоду прострочення сплати платежів. При укладенні вищевказаного договору сторони керувались частиною першою статті 634 ЦК України, відповідно до якої договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших витрат. На виконання умов договору банк надав [PERSON] кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, однак як вбачається із розрахунків заборгованості за договором б/н від 21.12.2009р., [PERSON] користуючись кредитними коштами починаючи з 21.12.2009р., зобов'язання щодо їх повернення не виконувала. Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з положеннями частини першої статті 546 ЦК України та статті 549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові уразі порушення зобов'язання. Пунктом 2.1.1.12.7.2 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що у разі непогашення заборгованості минулого місяця до 25-го числа поточного місяця (у разі непогашення заборгованості в 30-денний термін з моменту її виникнення для Преміальних карт) Клієнт сплачує пеню за несвоєчасне погашення кредитного ліміту в Пільговий період, рівну діючій Базовій місячній процентній ставці від боргових зобов'язань на момент списання. Пеня за несвоєчасне погашення кредитного ліміту в Пільговий період утримується в момент переходу в звичайний період кредитування. З 26-го числа поточного місяця за Кредитним ліміту (з 31-го дня виникнення заборгованості за Кредитним лімітом по Преміальних картах) нарахування відсотків за користування Кредитним лімітом проводиться, виходячи з Базової процентної ставки. Договірне списання нарахованих відсотків за користування Кредитним лімітом проводиться Банком щомісяця в передостанній робочий день поточного місяця. Згідно з пунктом 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. При цьому, як вбачається з довідки про умови кредитування, штраф при порушенні термінів платежів по будь - якому із грошових зобов'язань передбачених договором більше ніж на 30 днів становить 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем умов договору щодо повернення кредитних коштів та беручи до уваги розрахунок заборгованості за договором №б/н від 21.12.2009 року, суд дійшов висновку, що заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк» станом на 12.06.2017 року складає 10959,31 грн., з яких: 559,67 грн. - тіло кредиту, 6003,08 грн. - відсотки за користування кредитом, 3874,69 грн. - пеня та 521,87 грн. - штраф (процентна складова). Позовні вимоги в частині стягнення 500 грн. штрафу згідно п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг у фіксованому розмірі, задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до частини другої статті 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а тому не може визначатися у твердій вибірковій сумі. Згідно зі саттею 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до частини першої статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на вказане, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення 559,67 грн. - тіла кредиту, 6003,08 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 3874,69 грн. - нарахованої пені та 521,87 грн. - штрафу (процентна складова) обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими, що підлягають задоволенню. В решті позовних вимог слід відмовити. Згідно з частиною першою статті 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з урахуванням вищезазначеного та беручи до уваги часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1530,19 грн. витрат пов'язаних зі сплатою судового збору, а також 210,40 грн. витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. На підставі викладеного та ст. 10, 11, 60, 88, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial