Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до Троїцького районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 04.10.2013 року між ним та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит №276_199, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 290 000,00 грн строком на 180 місяців на придбання квартири зі сплатою 13% річних та комісійних винагород, в порядку, умовах та строки, визначені договором, із терміном погашення не пізніше 03 жовтня 2028 року. В якості забезпечення виконання зобов`язань, між ПАТ «Державний ощадний банк України», [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були укладені договори поруки, за умовами яких останні поручились відповідати солідарно з боржником за виконання зобов`язань, у тому числі того, що виникне в майбутньому, відповідно до умов кредитного договору та додаткових договорів до нього. У зв`язку із невиконанням взятих зобов`язань боржнику та поручителям були направлені листи-вимоги про усунення порушень. Зобов`язання щодо погашення заборгованості виконані не були, тому станом на 28.09.2017 року виникла заборгованість, яка становить 491 698,18 грн та складається з: боргу за кредитом - 215 888,94 грн; 61 101,42 грн - простроченого боргу за кредитом за період з 03.11.2014 по 27.09.2017 р; 7 042,38 грн - строкових відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2017 р по 27.09.2017 р.; 140 373,49 грн - прострочені відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2014 р по 27.09.2017 р; 2 911,57 грн - 3% річних за прострочення боргу за кредитом за період з 03.11.2014 р по 27.09.2017 р; 35 річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2014 р по 27.09.2017 р - 6 805,13; 16 774,00 грн - інфляційні витрати за прострочення боргу за кредитом за період з листопада 2014 по серпень 2017; 40 801,25 грн - інфляційні втрати за прострочення відсотків за користування кредитом за період з серпня 2014 р по серпень 2017 р. 07 грудня 2017 року Троїцьким районним судом Луганської області було ухвалено заочне рішення по справі, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит задоволено в повному обсязі. Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 21 січня 2019 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 433/1754/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено; заочне рішення Троїцького районного суду Луганської області від 07 грудня 2017 року № 433/1754/17 по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано; справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження. 20 травня 2019 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Мова В.І. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з такого. По-перше, сплив строк позовної давності, як щодо вимог про стягнення основної заборгованості, так і заборгованості по відсоткам за користування кредиту, пені та штрафу. По-друге, позивачем не надано суду оригіналів документів, копії яких у якості обґрунтування позовних вимог надані з позовною заявою. По-третє, з позовом про стягнення заборгованості з поручителів позивач звернувся поза межами строку дії договору поруки, оскільки протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явив вимог до поручителів. В четверте, нарахування процентів за кредитом за період з 01.08.2014р. по 27.09.2017 р. є необґрунтованим, так як у рішенні суду відсутнє посилання на нормативно-правовий акт, яким передбачено право позивача на стягнення строкових відсотків. 04 червня 2019 року до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої, представник позивача вважає доводи відповідача необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки, по-перше, відповідно до умов кредитного договору та договору поруки, сторони дійшли згоди, що до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням даних договорів застосовується строк позовної давності тривалістю 30 років; по-друге, відповідно до умов договору, банк має право вимагати дострокового повернення суми кредиту та всієї суми нарахованих процентів у випадку затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та/або процентів за користування кредитом на три календарних місяці, а тому твердження відповідача про те, що звернення банку до суду є передчасним, не відповідає дійсності; по-третє, банк не має можливості надати оригінали документів, копії яких додані до позовної заяви у зв`язку з тим, що вони зберігаються, за останніми відомими даними у м.Луганську, яке на даний час є територією, яка тимчасово не контролюється органами державної влади України, і на якій проводиться антитерористична операція; в четверте, строк дії поруки сторонами в договорі поруки встановлено до 04.10.2043. Просив позовні вимоги АТ «Ощадбанк» задовольнити в повному обсязі. 11 червня 2019 року від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому адвокат Мова В.І. посилався на постанову Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц та зазначив, що відповідач заперечує про наявність заборгованості і саме позивач повинен довести суду належними та допустимими доказами наявність у відповідача заборгованості у розмірі, вказаному у розрахунку. Вважає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, оскільки додані до позовної заяви копії документів не відповідають оригіналам. В зв`язку з чим, просить суд витребувати у позивача оригінали всіх доказів, копії яких надані разом з позовом. Ухвалою суду від 09 серпня 2019 року було задоволено клопотання представника відповідача та витребувано у Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» оригінали всіх документів, копії яких надані суду та на які посилається позивач в якості обґрунтування позовних вимог (договір про іпотечний кредит, договір поруки тощо) для дослідження їх в судовому засіданні. На виконання зазначеної ухвали на адресу суду надійшла заява від представника АТ «Ощадбанк» щодо неможливості надання оригіналів документів та долучено до матеріалів справи платіжне доручення та банківську виписку про рух коштів та копію інформаційної довідки №180744212 від 12.09.2019. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Причини неявки суду не повідомили. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступного. У судовому засіданні встановлено, що 04 жовтня 2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений кредитний договір №276_199, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 290 000,00 грн, а позичальник зобов`язався прийняти кредит, сплатити проценти за його використання в розмірі 13% річних, комісійні винагороди в порядку, на умовах та в строки, визначені договором. Кредит надавався строком на 180 місяців з остаточним терміном повернення не пізніше 03 жовтня 2028 року для придбання майнових прав на об`єкт нерухомості за договором купівлю-продажу майнових прав (а.с.18-23). Додатком №1.1 до Договору про іпотечний кредит був затверджений графік платежів з погашення кредиту (а.с.25-27). Додатками №2 та №3 від 04.10.2013 року до Договору про іпотечний кредит сторони погодили платежі за надані супутні послуги та тарифи з надання послуг АТ «Ощадбанк» з розрахунково-касового обслуговування клієнтів у національній валюті (а.с.27-28). Згідно Договору поруки №1 від 04.10.2013 року, укладеного між ПАТ «Державний ощадний банк України», [PERSON] та [PERSON] , поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язалась перед кредитором солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне в майбутньому відповідно до умов кредитного договору та додаткових договорів до нього (а.с.29-33). Відповідно до умов Договору поруки №2 від 04 жовтня 2013 року, укладеного між ПАТ «Державний ощадний банк України», [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , поручителі також поручились солідарно в повному обсязі відповідати за виконання [PERSON] своїх зобов`язань за договором про іпотечний кредит №276_199 від 04 жовтня 2013 року (а.с.34-38). 31 травня 2017 року на адресу позичальника була направлена вимога про дострокове повернення кредиту за Договором про іпотечний кредит №276_199 від 04.10.2013 року, відповідно до якої останній мав повернути кредит протягом 60 днів після отримання листа від банку (а.с.47-48). Крім того 31.05.2017 р та 07.06.2017 р. на адреси поручителів також були направлені вимоги про дострокове повернення кредиту (а.с.50-58) Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутність таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Банк свої зобов`язання за кредитним договором №276_199 від 04 жовтня 2013 року виконав належним чином в обумовлений кредитним договором строк, але відповідачі порушили умови кредитного договору та договорів поруки і станом на 28 вересня 2017 року заборгованість становить 491 698,18 грн та складається з: боргу по кредиту строковому - 215 888,94 грн; боргу по кредиту простроченому - 61 101,42 грн; суми строкових відсотків по кредиту - 7 042,38 грн; суми прострочених відсотків по кредиту - 140 373,49 грн; втрат від інфляції по простроченому основному боргу - 16 774,00 грн; втрат від інфляції по простроченим відсоткам - 40 801,25 грн; 3% річних по простроченому основному боргу - 2 911,57 грн; 3% річних по прострочених відсотках - 6 805,13 грн (а.с.59-61). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно п. 9.1. кредитного договору №276_199 від 04 жовтня 2013 року, за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому договорі та чинним законодавством України і відшкодовують завдані збитки (а.с. 22 зворот). Відповідно до п. 9.2 кредитного договору №276_199 від 04 жовтня 2013 року, за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом позивальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення (а.с. 22 зворот). Відповідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення їх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Щодо застосування позовної давності суд зазначає наступне. Відповідно до п.11.1.2. та п. 11.1.2. кредитного договору №276_199 від 04 жовтня 2013 року, до всіх правовідносин, пов`язаних з укладенням та виконанням цього договору (у тому числі щодо всіх грошових зобов`язань - повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені тощо), застосовується строк позовної давності тривалістю у 30 (тридцять) років. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення його умов, якщо такі мали місце при виконанні договору ( а.с.23). Відповідно до п.10.1.2. договорів поруки №1,2 від 04.10.2013, до всіх правовідносин, пов`язаних з укладенням та виконанням цього договору (у тому числі щодо всіх грошових зобов`язань поручителя - повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені тощо), застосовується строк позовної давності тривалістю у 30 (тридцять) років ( а.с.-31 зворот; а.с.-37 зворот). Отже, суд дійшов висновку, що відповідачі були ознайомлені з діями договорів у часі (строками позовної давності), про що свідчать їх особисті підписи на договорах, а тому строк позовної давні до всіх правовідносин, пов`язаних з виконанням вищевказаних договорів, не сплив. Доказів повного виконання умов кредитного договору та погашення заборгованості повністю або частково відповідачами суду не надано, також не надано доказів, які спростовують обставини, на які посилається представник позивача у позовній заяві та відповіді на відзив. Доводи представника відповідача що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, оскільки позивач не надав суду оригінали документів, копії яких у якості обґрунтування позовних вимог надані з позовною заявою є необґрунтованим з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Разом з тим, чинним цивільним процесуальним законодавством на час подання позовної заяви до суду не було передбачено таких вимог до учасника справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), як зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу та підтвердити відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Всі копії документів,які подані до позовної заяви, засвідчені належним чином, і не ставлять під сумнів відповідність поданих копій оригіналу. За таких обставин, з урахуванням усіх представлених сторонами доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-923цс16, якщо за умовами окремих договорів поруки поручителі узяли на себе зобов`язання самостійно відповідати перед кредитором за виконання грошових зобов`язань боржником за кредитним договором, то кредитна заборгованість підлягає стягненню з кожного поручителя окремо, а не з усіх поручителів у солідарному порядку. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості в солідарному порядку за кредитним договором №276_199 від 04 жовтня 2013 року, в сумі 215 888,94 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 176333362 від 04 жовтня 2017 року про сплату судового збору у сумі 7375 грн. 47 коп. (а.с.1). Враховуючи викладене та з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути в рівних частках з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 7375,47 грн.

Outcome: approved