Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» (далі ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК») звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 28 травня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК», який 23 вересня 2009 року перейменовано на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №5539-047/08Р. Згідно умов Кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит з метою оплати вартості автомобіля, що купувався на загальну суму 49635,00 грн. зі строком повернення до 28 травня 2012 року, зі сплатою 19,49% річних за користування кредитом, а позичальник зобовязався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобовязання згідно з даним договором у повному обсязі. 28 травня 2008 року між позивачем та [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу №5539-047/08Р. За договором застави для забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором останній передав у заставу належне йому на праві власності майно: автомобіль марки FAW, модель - СА1031, 2008 року випуску, тип ТЗ бортовий малотонаж - В, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до умов договору, викладених в пунктах 4.4., 4.5. [PERSON] зобовязався погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в розмірі 1035,00 грн. щомісячно до 10 числа наступного місяця. Відсотки за користування кредитом підлягають сплаті позичальником щомісячно (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у строк до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент припинення дії договору. Згідно з пунктом 1.3 договору, у кожному випадку невиконання (неналежного виконання) позичальником своїх зобовязань за договором (у відношенні строків сплати відсотків і повернення кредиту та/або сплати відсотків та/або повернення кредиту не в повному обсязі), розмір відсоткової ставки збільшується на 1% річних, починаючи з розміру, встановленого в п. 1.2 Кредитного договору. Відповідно до п. 10.1 Кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту або внесення відсотків за користування кредитом, відповідач сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної відсоткової ставки, зазначеної в п. 1.2 даного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого має заборгованість за кредитом. Станом на 08 квітня 2015 року відповідач має заборгованість в розмірі 116036,21 грн., в тому числі 28421,74 грн. кредит; 51306,40 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 13296,29 грн. відсотки за користування кредитом; 23011,78 грн. пеня за несвоєчасне погашення відсотків. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем кредитних зобовязань, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 16036,21 грн., а також судові витрати з судового збору. В судове засідання представник позивача [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не зявився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та письмових заперечень проти позову не надав. Враховуючи умови ст.224 ЦПК України, судом розглянуто справу в заочному порядку. У звязку з тим, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 травня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» укладено кредитний договір №5539-047/08Р, за умовами якого Банк з метою своєчасної оплати Позичальником вартості автомобіля, що купується, за Договором купівлі-продажу б/н від 24 травня 2008 року, а також з метою оплати страхових платежів згідно з договорами страхування автомобіля, надав відповідачу кредит в національній валюті на загальну суму 49635,00 грн. на строк з 28 травня 2008 року по 28 травня 2012 року зі сплатою 19,49% річних. За умовами кредитування відповідач [PERSON] зобовязався здійснювати погашення заборгованості за кредитом рівними частинами в сумі 1035,00 грн. щомісяця до 10 числа наступного місяця та щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитом у термін до 10 числа місяця наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент припинення дії договору, вказаного у п. 1.2. даного Договору /а.с. 7-10/. Встановлено, що в внаслідок порушення [PERSON] строку та порядку прийнятого зобовязання за кредитним договором №5539-047/08Р від 28 травня 2008 року станом на 08 квітня 2015 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 116036,21 грн., в тому числі 28421,74 грн. кредит; 51306,40 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 13296,29 грн. відсотки за користування кредитом; 23011,78 грн. пеня за несвоєчасне погашення відсотків /а.с. 6/. Згідно ст.ст.526, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання є неприпустимою. За частиною 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з пунктом 1.3 договору, у кожному випадку невиконання (неналежного виконання) позичальником своїх зобовязань за договором (у відношенні строків сплати відсотків і повернення кредиту та/або сплати відсотків та/або повернення кредиту не в повному обсязі), розмір відсоткової ставки збільшується на 1% річних, починаючи з розміру, встановленого в п. 1.2 Кредитного договору. Відповідно до п. 10.1 Кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту або внесення відсотків за користування кредитом, відповідач сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної відсоткової ставки, зазначеної в п. 1.2 даного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобовязання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в розмірі 28421,74 грн., а пеню за несвоєчасне погашення кредиту 51306,40 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Зазначена позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі №6-100цс14, яка є обовязковою для застосування судами відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи станом на 08 квітня 2015 року сума заборгованості відповідача за кредитом складає 28421,74 грн., а розмір заборгованості з пені за несвоєчасне погашення кредиту 51306,40 грн. Таким чином, розмір нарахованої пені за порушення виконання зобовязань за договором є не спів мірним з сумою заборгованості за кредитом та у два рази перевищує її розмір, що не відповідає загальним засадам цивільного законодавства, визначених у п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності. На підставі викладеного суд вважає за необхідне зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача до 28422,00 грн. Таким чином загальна сума заборгованості за кредитним договором №5539-047/08Р від 28 травня 2008 року, яка підлягає стягненню з відповідача становить 93151,81 грн. За положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial