Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк «Демарк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач посилається на те, що згідно кредитного договору № 11-275, укладеного 01 вересня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Банк «Демарк» (на даний час публічне акціонерне товариство «Банк «Демарк») та [PERSON], останньому було надано кредит у розмірі 10 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом строком до 31 серпня 2010 року. Відповідач згідно з умовами договору зобов'язувався не пізніше 10 числа місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту, частково погашати суму заборгованості за кредитом, сплачувати нараховані відсотки та комісію за користування грошовими коштами в розмірі 470 грн. щомісячно шляхом внесення готівкою або шляхом безготівкового перерахування чи переказу грошових коштів на рахунок. Одночасно відповідач зобов'язувався здійснювати щомісячну плату за обслуговування кредиту у розмірі 1 % від суми наданого кредиту. Оскільки відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, утворилася прострочена заборгованість по кредиту, яка станом на 09 вересня 2013 року становить 17 387 грн. 54 коп., де 8 055 грн. 41 коп. заборгованість по кредиту, 2 942 грн. 88 коп. заборгованість за відсотками, 3 700 грн. 00 коп. заборгованість за щомісячною комісією, 1 200 грн. за порушення строків сплати відсотків, 1 188 грн. 01 коп. пеня по кредиту та 301 грн. 24 коп. пеня по відсотках. Оскільки відповідач відмовляється сплатити заборгованість у добровільному порядку, то позивач просить стягнути з нього дану заборгованість в судовому порядку. Одночасно просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що відповідач дійсно отримав кредит у позивача, але своєчасно не зміг його погасити через тяжке матеріальне становище, оскільки останній немає постійного місця роботи, а на його утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей, дружина та непрацездатні батьки. Відповідач неодноразово звертався до позивача з проханням внести зміни до кредитного договору, які б передбачали скасування фінансових санкцій за несвоєчасне погашення кредиту, звільнення його від сплати комісійних виплат та виплати відсотків за користування кредитом, а також реструктуризацію боргу, але позивач на його пропозиції не погодився. Позивач зі своєї сторони не вчиняв жодних дій з метою врегулювання спору в позасудовому порядку. Просить застосувати положення закону про строки позовної давності і відмовити позивачеві у задоволенні позову за спливом позовної давності, посилаючись на те, що строк дії кредитного договору закінчився 01 вересня 2010 року. Оскільки до визначеного договором граничного терміну дії договору він не виконав свої зобов'язання і кредит не було погашено, то позивачеві стало відомо про порушення свого права 01.09.2010 року. Відповідно строк позовної давності сплив 01.09.2013 року, а позов до суду позивачем було подано лише 09 вересня 2013 року. Оскільки позивач звернувся до суду після спливу позовної давності, то просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. З договору № 11-275, укладеного 01 вересня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Банк «Демарк» (на даний час публічне акціонерне товариство «Банк «Демарк») та [PERSON], вбачається, що останньому було надано кредит у розмірі 10 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом строком до 31 серпня 2010 року. За даним договором відповідач зобов'язувався здійснювати не пізніше 10 числа місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту, часткове погашення суми заборгованості за кредитом, сплачувати нараховані відсотки та комісію за користування грошовими коштами в розмірі 470 грн. щомісячно шляхом внесення готівкою або шляхом безготівкового перерахування чи переказу грошових коштів на рахунок. Одночасно відповідач зобов'язувався здійснювати щомісячну плату за обслуговування кредиту у розмірі 1 % від суми наданого кредиту. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач свої зобов'язання за даним договором належним чином не виконував, в зв'язку з чим станом на 09 вересня 2013 року утворилася заборгованість, яка становить 17 387 грн. 54 коп., де 8 055 грн. 41 коп. заборгованість по кредиту, 2 942 грн. 88 коп. заборгованість за відсотками, 3 700 грн. 00 коп. заборгованість за щомісячною комісією, 1 200 грн. за порушення строків сплати відсотків, 1 188 грн. 01 коп. пеня по кредиту та 301 грн. 24 коп. пеня по відсотках. Доводи представника відповідача про те, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду за захистом своїх прав, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Із заявки на переказ готівки та виписок по рахунку, відкритому для відповідача, які були надані позивачем суду, вбачається, що остання проплата за кредитним договором була проведена відповідачем 24 вересня 2012 року в розмірі 200 грн., з яких 190 грн. було зараховано на сплату штрафу, а 10 грн. на погашення прострочених відсотків. Ці дії відповідача свідчать про визнання ним свого боргу за кредитним договором. Відповідно до положень ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. В зв'язку з цим в даному випадку перебіг строку позовної давності перервано і відлік позовної давності починається заново після 24 вересня 2012 року. Оскільки позивач звернувся до суду у вересні 2013 року, то строк позовної давності ним не пропущено і нарахування заборгованості проведено в межах строків позовної давності. На підставі викладено суд приходить до висновку, що позов є обгрунтований і заборгованість в розмірі 17 387 грн. 54 коп. підлягає до стягнення на користь позивача. Підлягають також відшкодуванню на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved