Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 27.06.2014 року та повідомило, що відповідно до умов укладеної між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 27.06.2014 року (далі - Кредитний договір) отримала кредит у розмірі встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 18 836, 25 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] станом на 16.03.2015 року заборгувала ПАТ КБ «ПриватБанк» 60964,47 грн., з яких 18636,39 грн. - заборгованість за кредитом; 1,19 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 727, 25 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 38 599, 64 грн. - штраф згідно п. 2.2 Генеральної угоди. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 60 964, 47 грн. за Кредитним договором б/н від 27.06.2014 року та судові витрати. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача у своєму клопотанні не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до умов укладеної між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 27.06.2014 року (далі - Кредитний договір), [PERSON] станом на 16.03.2015 року заборгувала ПАТ КБ «ПриватБанк» 60964,47 грн., з яких 18636,39 грн. - заборгованість за кредитом; 1,19 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 727, 25 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 38 599, 64 грн. - штраф згідно п.2.2 Генеральної угоди. Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ч. 1 ст. 546 ЦК України та ст. 549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України). Згідно п. 2.2 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, відповідно до ст. ст. 212, 611, 651 ЦК України при порушенні Позичальником строків погашення заборгованості, вказаних у цій Генеральній угоді, Умовах і правилах, більш ніж на 31 день, за зобов'язаннями, строк яких не настав, Сторони погодили, що строком повернення кредиту є 32-й день з моменту виникнення порушення; заборгованість по Кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою; Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 38 599, 64 грн. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 609,94 грн.

Outcome: approved