Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з Відповідача на користь ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість у розмірі 12421,51 грн. за кредитним договором № б/н від 20 грудня 2012 року, яка складається з: 5845,51 грн. заборгованість за кредитом; 2981,56 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3273,48 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 320,96 грн. штраф відповідно до п.2 Генеральної угоди. В позовній заяві представник Позивач просить про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], в судове засідання повторно не зявилася, явку уповноваженого представника до суду не забезпечила, про причини неявки суд не сповістила, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином. Письмового відношення Відповідача до заявлених позовних вимог до суду не надходило. Частиною 4 статті 169 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, виходячи зі змісту частини 4 статті 169 та частини1 статті 224 ЦПК України, а також того, що Відповідач про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не подала, зважаючи на заяву Позивача, в якій він не заперечував проти винесення заочного рішення, з огляду на подання Позивачем достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Акцент-Банку від 01.07.2011 року [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ «Акцент-Банк». Відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання кредитних карт від 20.12.2012р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 6631, 31 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти для погашення кредитної заборгованості. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральга угода разом з запропонованими ПАТ Акцент-Банк Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, якими визначено умови, на яких ПАТ «А-Банк» пропонує клієнтам платіжні карти, а також інші банківські послуги, вказані в Заяві і в Памятці клієнта. Належним чином заповнена Заява підписується [PERSON] і, таким чином, [PERSON] надає свою згоду, що Заява разом з Памяткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг і Тарифами складає укладений Договір про надання банківських послуг. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг для надання послуг Банк відкриває [PERSON] Картрахунки, видає [PERSON], їх вид і строк дії визначений у Заяві і в Пам'ятці [PERSON], підписанням якого [PERSON] і Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладення Договору є дата відкриття рахунку. Згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг після отримання Банком від [PERSON] необхідних документів, а також Заяви, Банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. [PERSON] дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і [PERSON] дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього Договору є прямим і безумовним згодою [PERSON] щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Пунктом 1.5 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні [PERSON] строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених договором більше 30 днів, [PERSON] зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. Як підтверджується матеріалами справи, Банк в повному обсязі виконав зобовязання, визначені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, надавши Відповідачу кредит шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку в сумі 6631,31 грн. Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобовязань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Як встановлено Судом, Позичальник [PERSON] неналежно виконувала взяті на себе за Заявою позичальника, Умовами та правилами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою зобовязання. Вищевказана обставина підтверджується наявним в матеріалах справи Розрахунком заборгованості за договором № б/н від 20.12.2015року, станом на 13.12.2015 року (а.с. 3-4). Доказів, які б спростовували проведений Позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вищевказаним договором Відповідачем суду не надано, як і не надано доказів виконання зобовязань за договором № б/н від 20.12.2012 року належним чином та у встановлені строки. Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідачем в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобовязання, визначеного договором № б/н від 20.12.2012 року. Враховуючи вищезазначене, Судом встановлено, що станом на 13 грудня 2015 року по кредиту позичальника [PERSON] існує заборгованість у розмірі 12421,51 грн. за кредитним договором № б/н від 20 грудня 2012 року, яка складається з: 5845,51 грн. заборгованість за кредитом; 2981,56 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3273,48 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 320,96 грн. штраф відповідно до п.2 Генеральної угоди. Враховуючи вищевказані положення закону, а також факт неналежного виконання [PERSON] зобовязань за договором №б/н від 20.12.2012 року, Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з громадянки [PERSON] на користь ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованості за договором №б/н від 20 грудня 2012 року в розмірі 12421,51 грн. Проаналізувавши матеріали справи, положення Умов і правил надання банківських послуг, враховуючи вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що вимога Позивача про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованості за договором №б/н від 20 грудня 2012 року в розмірі 12421,51 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки наявні в матеріалах справи докази підтверджують наявність заборгованості за договором про надання банківських послуг у зазначеному розмірі. Відповідно до частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищезазначене, Суд дійшов висновку про необхідність стягнення з Відповідача на користь ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» витрат по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 16, 20, 526, 527 ч. 1, 530, 548 ч. 1, 549, 551 ч.3, 611, 612, 1054 ЦК України,

Outcome: approved