Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПРИВАТ БАНК» (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою в якій вказує, що 14 вересня 2010 року [PERSON] (далі-відповідач) з метою отримання банківських послуг підписала заяву № б/н, згідно якої відповідачка отримала кредит у розмірі 5000 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується її підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідачка при укладанні договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник карткового рахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. Пунктом 2.1.1.7.6. Договору передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 гривень 00 копійок +5 відсотків від суми позову. Свої зобов'язання за Договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. В порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого його заборгованість станом на 27 грудня 2017 року складає 27 590 гривень 95 копійок. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача. Позивач просить, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 14 вересня 2010 року в сумі 27 590 гривень 95 копійок та понесені судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання в якому просив справу розглядати без участі представника Банку, позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не визнає штраф та просить зменшити розмір нарахованої пені. Суд, вислухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Публічним Акціонерним Товариством Комерційний Банк «ПРИВАТ БАНК» та [PERSON] було укладено 14 вересня 2010 року кредитний договір б/н, на підставі якого відповідачка заповнила заяву на отримання кредиту, зі сплатою відсотків за користування кредитом, була ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, якими передбачені всі умови користування платіжною карткою та строки погашення кредиту, про що свідчить її підпис у вказаних документах, наведені обставини підтверджуються анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ від 14 вересня 2010 року, витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором б/н від 14 вересня 2010 року заборгованість [PERSON], станом на 27 грудня 2017 року складає 27 590 гривень 95 копійок, а саме: тіло кредиту - 1616 гривень 57 копійки; нараховані відсотки за користування кредитом - 2 442 гривні 02 копійки; нарахована пеня - 21742 гривні 31 копійка; заборгованість по судовим штрафам - 1790 гривень 05 копійок. Відповідно до Статуту ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК», Банківської ліцензії № 22 від 05 жовтня 2011 року, відомості з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) та Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПРИВАТ БАНК» є юридичною особою зареєстрованою в передбаченому Законом порядку. Як вбачається з п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 витягу з Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість по Кредиту, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором, у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання по поверненню Кредиту ( в тому числі Простроченого кредиту та Овердрафта), сплатити винагороду Банку. Пунктом 1.1.7.11 вищезазначених Умов передбачено, що Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Згідно з частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526, частини третьої статті 549 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов Договору. За несвоєчасне виконання зобов'язання, боржнику нараховується пеня, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення платежу. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (статтею 611 ЦК України). Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною другою статті 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та проценти від простроченої суми. Судом встановлено, що позивачем застосовано до відповідача два види відповідальності за порушення зобов'язання у вигляді нарахованої пені в розмірі 21742 гривні 31 копійка та штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 1790 гривень 05 копійок, проте суд вважає, що підстав для стягнення одночасно з відповідача пені і штрафу за невиконання умов договору кредиту, не має виходячи з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові уразі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником обов'язків по погашенню кредиту. У той самий час, кредитним договором передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності також за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа № 6-2003цс15). З огляду на наведене суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача штрафів - фіксованої частини (500 гривень 00 копійок) та процентної складової (1290 гривень 05 копійок), разом 1 790 гривень 05 копійок, оскільки діючим законодавством не передбачена подвійна відповідальність за несвоєчасне виконання зобов'язань. За рішенням суду може бути зменшений розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч. 3 ст. 551 ЦК України). Так, нарахований позивачем розмір пені значно перевищує розмір основного боргу. Розмір заборгованості по тілу кредиту складає 1 616 гривень 57 копійок та нараховані відсотки за користування кредитом - 2 442 гривні 02 копійки, а всього 4 058 гривень 59 копійки. Проте розмір пені за прострочене зобов'язання - 21 742 гривні 31 копійка, що значно перевищує розмір збитків. За таких обставин, з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦК України щодо обов'язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, суд вважає за можливе зменшити розмір пені з 21 742 гривні 31 копійка до 12 742 гривні 31 копійка. З цього приводу є правова позиція Верховного Суду України, висловлена у постанові від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14, яка має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Позивач не вказав та не довів факту настання для нього негативних наслідків через прострочення виконання зобов'язання позичальником. Порушене право банку відновлене шляхом стягнення плати за користування його грошима за весь період прострочення. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 12 742 гривні 31 копійка. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованість за тіло кредиту - 1 616 гривень 57 копійок; заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитом - 2 442 гривні 02 копійки; заборгованість по нарахованій пені - 12 742 гривні 31 копійка (разом 16 800 гривень 90 копійок) - підлягають задоволенню, а вимога про стягнення заборгованості по штрафам, а саме: штраф (фіксована частина) - 500 гривень 00 копійок та штраф (процентна складова) - 1290 гривень 05 копійок (разом 1790 гривень 05 копійок) не підлягає задоволенню у зв'язку з її безпідставністю. Відповідно до частини 2 пункту 3 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial