Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 8 червня 2011року [PERSON] акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та фізичною особою [PERSON] укладено Кредитний договір № BLаЖГА 00041621 (далі - Кредитний договір). Згідно п.п. 1.1., 1.2., 1.З., 1.4. Кредитного договору Відповідачу було надано кредит у сумі 19 900,00 грн., для поточних потреб, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 17 % річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 08 червня 2014 року. згідно графіку який є невід'ємною частиною Кредитного договору (до позову додається). Відповідно до п. 2.1.2. Кредитного договору Кредит надається однією сумою в безготівковій формі шляхом дебетування Позичкового рахунка Позичальника та перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника №2625450010. Відповідач не виконав умову Кредитного договору, не повернув кредит та не сплатив проценти за користування ним, заборгованість Відповідача по поверненню кредиту та сплаті відсотків за Кредитним договором становить 129 697,40 (сто двадцять дев'ять тисяч шістсот дев'яносто сім) гривень 40 копійок з них: по поверненню кредиту - 13 804,46 (тринадцять тисяч вісімсот чотири) гривні 46 копійок; по сплаті відсотків - 7 201,08 (сім тисяч двісті одна) гривня 08 копійок; по сплаті комісії - 8 009,75 (вісім тисяч дев'ять) гривень 75 копійок; штраф (пеня) за несвоєчасне виконання зобов'язань - 100 682,11 (сто тисяч шістсот вісімдесят дві) гривні 11 копійок. Просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], паспорт серії ВА № 734498, виданий 13 червня 1997, Калінівським РВ Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області., РНОКПП [NUMBER], адреса: 84600, [ADDRESS]), на користь Позивача [PERSON] акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» (адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27 «Т», рахунок №32076420401 у ГУ НБУ України по м. Києву і Київський області, МФО 380537, код у ЄДРПОУ 19017842) заборгованість за Кредитним договором № BLаЖГА 00041621 від 08 червня 2011 року, сумі 129 697,40 (сто двадцять дев'ять тисяч шістсот дев'яносто сім) гривень 40 копійок У судове засідання представник позивача [PERSON] який діє на підставі Довіреності № 457 від 31 липня 2015 року № 03/2/457 (а.с.23) не зявився, хоча про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. (а.с.32). [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки в суд не повідомив, Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України « У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: -юридичним особам та фізичним особам - підприємцям за адресою місцезнаходження ( місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців; -фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку». Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов»язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов»язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з»явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач повідомлений у встановленому порядку ( належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача ( представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з»явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Як встановлено у судовому засідання та вбачається матеріалів справи відповідно до укладеного кредитного договору № BLаЖГА 00041621 від 08 червня 2011 року [PERSON], отримав кредит у розмірі 19900,00 грн. на термін до 08 червня 2014 року, а Відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України «Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору…» У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України «Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту».У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України «Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобовязання за вказаним Договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеним порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 04 серпня 2015 року має заборгованість 129697,40 грн., яка складається з наступного: по поверненню кредиту - 13 804,46 (тринадцять тисяч вісімсот чотири) гривні 46 копійок; по сплаті відсотків - 7 201,08 (сім тисяч двісті одна) гривня 08 копійок; по сплаті комісії - 8 009,75 (вісім тисяч дев'ять) гривень 75 копійок; штраф (пеня) за несвоєчасне виконання зобов'язань - 100 682,11 (сто тисяч шістсот вісімдесят дві) гривні 11 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 629 ЦК України чітко встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. У звязку з зазначеним порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 04 серпня 2015 року має заборгованість 129697,40 грн., яка складається з наступного: по поверненню кредиту - 13 804,46 (тринадцять тисяч вісімсот чотири) гривні 46 копійок; по сплаті відсотків - 7 201,08 (сім тисяч двісті одна) гривня 08 копійок; по сплаті комісії - 8 009,75 (вісім тисяч дев'ять) гривень 75 копійок; штраф (пеня) за несвоєчасне виконання зобов'язань - 100 682,11 (сто тисяч шістсот вісімдесят дві) гривні 11 копійок. Згідно ст. ст. 549, 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання; неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У відповідності до Висновків Верховного Суду України, викладених в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за 2 півріччя 2013 року від 01.02.2014 року « У разі встановлення в договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов одночасне застосування таких заходів відповідальності не свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення ( Постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13)». Таким чином суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» слід стягнути заборгованість за Кредитом в сумі 129697,40 грн., задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі. Згідно із частиною 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно з ч. 2 ст. 88 ЦПК України „ Якщо, сторону на користь якої ухвалено рішення звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог . Згідно Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладення фізичних осіб за №63 від 20 березня 2015 р. розпочата процедура ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» (ПАТ «[PERSON]) та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації Департаменту врегулювання неплатоспроможності банків -[PERSON].(а.с. 22) Згідно п. 1 ч. З ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема : виконує повноваження органів управління банку. Відповідно до п.22 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації у банку, від сплати судового збору звільняється. У відповідності до п. 35 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: «вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, якщо, сторону на користь якої ухвалено рішення звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог». Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року № 80-VІІІ мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2015 року складала 1 218 грн. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення судового збору з [PERSON] З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 1296 грн. 97 коп., який підлягає сплаті за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь Держави витрати по сплаті судового збору, у розмірі 1296 грн. 97 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved