Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (надалі - АТ «Укрексімбанк») звернулося з позовом в суд, в якому, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути із [PERSON] 1960,63 грн. заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №0112060474БН/2013-03 від 18.03.2013 року. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеного з ТА «Укрексімбанк» договору про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №0112060474БН/2013-03, банк відкрив [PERSON] кредитну лінію з лімітом в розмірі 4400 грн. строком до 27.02.2015 року, для проведення операцій з використанням платіжних карток за поточним (картковим) рахунком відповідача №1002060474 у філії позивача у м.Львові. Позивач зобов'язався надати відповідачу кредит шляхом дебатування карткового рахунку на суму, що відповідає розміру відповідних платежів. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, однак, відповідач належним чином умов вказаного договору не виконав і станом на 26.04.2016 року в нього утворилась заборгованість перед АТ «Укрексімбанк» у розмірі 1960,63 грн., з яких 1320,02 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, а також 640,61 грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів. Суд ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, який представив заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить слухати справу у його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує (заява в матеріалах справи), що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Відповідач, який належним чином був повідомленим про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як встановлено судом, 18.03.2013 року між АТ «Укрексімбанк» та відповідачем був укладений Договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №0112060474БН/2013-03, відповідно до якого банк відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом в сумі не більше 4400 грн., строком до 27.02.2015 року, для проведення операцій з використання платіжних карток за поточним (картковим) рахунком відповідача. Пунктом 3.2 даного договору передбачено що позивач зобов'язується надати відповідачу кредит шляхом дебетування карткового рахунку (оплата понад суму коштів, наявних на Картковому рахунку) на суму, що відповідає розміру відповідних платежів (а.с.4). Також встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем за кредитним договором щодо надання кредиту, що підтверджується довідкою про рух коштів по картковому рахунку за період з 18.03.2013 року до 30.12.2015 року (а.с.5, 6). Згідно п.2.3, п.п.7.2.4 п.7.2 кредитного договору відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати позивачеві проценти за користування кредитом у розмірі 36% річних не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані, та в дату остаточного погашення кредиту (а.с.4). Пунктом 7.2.3 п.7.2 кредитного договору відповідач зобов'язався у разі його звільнення з роботи з організації протягом трьох робочих днів з дати звільнення повернути позивачеві кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом. Як вбачається із п.п.9.1, 9.2 кредитного договору, відповідач, зокрема, у разі неповернення кредиту (частини кредиту) у строки, визначені договором, та прострочення ним сплати процентів за користування кредитом у строки, визначені кредитним договором, сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми прострочених платежів, із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати погашення заборгованості, включаючи день сплати (а.с.4). У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як передбачено ч.3 ст.611 ЦК України, сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання. У відповідності до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як встановлено і підтверджується матеріалами справи, позивачем при поданні позовної заяви №060-02/3978 від 30.12.2015 року було заявлено позовні вимоги про стягнення суми боргу у розмірі 6367,26 грн., в тому числі 2564,71 грн. боргу з поверненням кредиту, 1841,92 грн. боргу по оплаті процентів за користування кредитом, 1320,02 грн. пені за прострочення повернення кредиту, 640,61 грн. пені за прострочення сплати процентів. Відповідачем після подання позивачем до Залізничного районного суду м.Львова позовної заяви здійснено часткове погашення заборгованості, вказаної в позовній заяві у розмірі 4532 грн. відповідно до пп.5.3 кредитного договору, якщо сума, що вноситься у рахунок погашення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та інших платежів за кредитним договором, недостатня для погашення кредиту разом з процентами та іншими платежами за кредитним договором, то відповідні платежі зараховуються у такому порядку: у першу чергу здійснюється погашення прострочених процентів за користування кредитом, у другу чергу здійснюється погашення строкових процентів за користування кредитом, у третю чергу здійснюється погашення простроченої заборгованості за кредитом, у четверту чергу здійснюється сплата строкової заборгованості за кредитом, у п'яту чергу здійснюється сплата пені за невчасне повернення процентів за користування кредитом або кредиту, у шосту чергу здійснюється сплата інших платежів. Таким чином, відповідно до умов кредитного договору, сплачена відповідачем заборгованість була зарахована в погашення процентів за користування кредитом за період з 01.01.2014 року по 16.03.2016 року та в погашення заборгованості з повернення кредиту. Що підтверджується довідкою про надходження за рахунком нарахованих процентів за період з 18.03.2013 року по 26.04.2016 року та довідкою про рух коштів по картковому рахунку за період з 18.03.2013 року по 26.04.2016 року. Також встановлено, що заборгованість [PERSON] станом на 26.04.2016 року в нього утворилась заборгованість перед АТ «Укрексімбанк») у розмірі 1960,63 грн., з яких 1320,02 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, а також 640,61 грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст.10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зі змісту ст. 627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що [PERSON] в добровільному порядку взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконав, та те, що він повністю визнав позовні вимоги АТ «Укрексімбанк», суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №0112060474БН/2013-03 від 18.03.2013 року. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1218 грн. судового збору, сплаченого позивачем (а.с.1).

Outcome: approved