Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором DNH4KP20320325 від 09.11.2006 року у розмірі 48456,91 грн. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовують тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений вищевказаний кредитний договір, який складається з Заяви позичальника та Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка». Згідно умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 3143,01 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом . В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 29.08.2014 року має заборгованість в сумі 48456,91 грн. \~\~\~\~ Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не прибув, про день слухання справи повідомлений належним чином, просить справу слухати в його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, просить слухати справу з участю його представника адвоката [PERSON], а також подав до суду заяву в якій просить відмовити у задоволенні позову, в звязку зі спливом строку позовної давності. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача адвоката [PERSON],дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 29.08.2006 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № DNH4KP20320325, який складається з Заяви позичальника та Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка». Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 3143.01 грн. зі сплатою 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту і на строк дванадцять місяців. Позивач вказує, що в порушення умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, кредиту не гасив. Вони в жовтні 2009 року звертались до Білоцерківського міськрайонного суду, Київської області з заявою про видачу судового наказу і 09.10.2009 року було видано судовий наказ ( а.с. 4), яким стягнуто з [PERSON] жителя [INFO], тоді як в Заяві Позичальника вказана адреса м. Тетіїв, вул. П.Морозова,3 (а.с. 6), що підтверджено відміткою про реєстрацію в паспорті ( а.с. 11) заборгованість по даному кредитному договору в сумі 9167, 18 коп. та судові витрати. Даних про те, чи був предявлений вказаний судовий наказ до виконання, чи було відкрито виконавче провадження по ньому, позивач не надав, а натомість звернувся з позовною заявою до суду про стягнення заборгованості в сумі 48456,91 грн., яку він нарахував станом на 29.08.2014 року при цьому в розрахунках заборгованості за договором, що надані до позовної заяви ( а.с. 5) вказані дані за 09.11.2006 року по 31.03.2009 року включно і один запис за 29.08.2014 року. Таким чином позивач не навів доказів того, що він звертався до відповідача з письмовими претензіями про сплату заборгованості . Встановлені судом обставини об'єктивно підтверджуються: копією заяви позичальника (а.с.6), копією Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» в якій не зазначено підпису відповідача (а.с. 7-10), розрахунком заборгованості за договором (а.с.5), Копією судового наказу від 09.10.2009 року № 2н - 288. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Згідно \~ч.3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 259 ЦК України договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Аналізуючи таким чином зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що до позовних вимог необхідно застосувати наслідки пропуску строку позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог. Так, згідно заяви позичальника кредит йому надано на 12 місяців з 09.11.2006 року по 09.11.2007 року. Відповідач не проводив виплату по кредиту жодного разу, тобто з грудня 2006 року позивач мав змогу впевнитись, що його права, як позичальника порушені. Також заявою обумовлено, що позичальник зобовязаний повернути суму кредиту, відсотки, винагороди відповідно до Заяви та Умов надання споживчого кредиту ( розстрочка), але на Умовах відсутній підпис відповідача. Позивач надав до суду копію судового наказу від 09.10.2009 року про стягнення заборгованості по даному кредитному договору з жителя [INFO], [PERSON] без посилання на ідентифікаційний номер, тоді як в заяві позичальника вказана адреса м. Тетіїв, вул. П. Морозова №3 і його ідентифікаційний номер, що підтверджується паспортними даними відповідача, які додані до позовної заяви ( а.с. 11 ). Ніяких доказів того, що це є одна і та ж особа, позивач не навів як і не навів доказів того , чи був предявлений вказаний судовий наказ до виконання, чи було відкрито виконавче провадження по ньому і які результати його виконання. Тому позивач на думку суду пропустив строк позовної давності та не вказав поважності причин її пропуску. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: dismissed