Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (далі ПАТ КБ Приватбанк, Банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивують тим, що відповідно до укладеного договору №DNH4KS93441693 від 22.02.2006 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 19813.96 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ Приватбанк є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк на підставі рішення від 30.04.2009 р., що відповідає п.1.1 Статуту ПАТ КБ Приватбанк (держ.реєстрація змін 17.07.2009, номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Відповідач підтвердила свою згоду шляхом підписання заяви разом з Умовами надання кредиту фізичним особам Розстрочка, що складає між ним і банком договір. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом та відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Свої зобовязання Банк виконав у повному обсязі, проте відповідач не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, суттєво порушивши графік повернення кредитних коштів. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.10.2013 року з відповідача на користь позивача стягнута заборгованість за кредитним договором від 22.02.2006 року в розмірі 82881.05 грн. Станом на 21.10.2015 року [PERSON] має заборгованість за вказаним договором в розмірі 100756.10 грн. Просять стягнути різницю 17875.05 грн., а також штраф 500 грн. (фіксована частина), 893,75 грн. (процентна складова). Представник позивача, що діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі ст.224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 22 лютого 2006 року ЗАТ КБ Приватбанк та [PERSON] уклали кредитний договір №DNH4KS93441693 (а.с.6-10). На підставі цього договору відповідач отримав споживчій кредит в розмірі 19813.96 грн. на строк 42 місяці по 21.08.2009 року, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 2.09% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії зазначені в Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт) - (далі Умови) строки. Погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати з 21 по 28 число кожного місяця Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 717.10 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Згідно із ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконувати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання зобовязання. Статтею 530 ЦК України передбачено: якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодовувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Стаття 61 ЦПК України передбачає, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Із копії рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.10.2013 року вбачається, що судом було стягнуто з [PERSON] на користь позивача, за кредитним договором від 22.02.2006 року заборгованість станом на 14.08.2013 року, у загальному розмірі - 82881.05 грн., яка складається: 18224.49 грн. - за кредитом; 34370.06 грн. по процентам; 35387.40 грн. пеня; 500 грн. штраф (фіксована частина); 4399.10 штраф (процентна складова). Відповідно до розрахунку станом на 21.10.2015 року [PERSON] має заборгованість за вказаним договором в розмірі 100756.10 грн., що складається: заборгованість за кредитом 18224.49 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом 34370.06 грн.; пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 48161.55 грн. (а.с.6). Таким чином, заборгованість на теперішній час становить 17875.05 грн., а також штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 893,75 грн. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, вважає можливим їх задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved