Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 131175 грн. 30 коп. за кредитним договором №A33ICC9FUW0019 від 27.01.2011 року. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подавши до суду заяву, за змістом якої, заявлені вимоги підтримала з мотивів, викладених в позовній заяві, просила розглядати даний спір у відсутності представника та не заперечила проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлений у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив і не надійшла заяви про розгляд справи за його відсутності, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можна провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі кредитного договору №A33ICC9FUW0019 від 27.01.2011 року ПАТ «Акцент-Банк» було надано [PERSON] кредит в сумі 50000 гривень. Проте, свої зобов'язання за даним договором відповідач належним чином не виконувала, та станом на 08.05.2014 року заборгованість відповідача становить 131175,30 гривень, яка складається з : заборгованості за кредитом в розмірі 17765,06 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом 13,12 гривень, заборгованості по комісії за користування кредитом 12304,01 гривень, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань 94370,48 гривень, 500 гривень штрафу (фіксована частина), 6222,63 гривень штрафу (процентна складова). Зазначена обставина нічим не спростована. В силу ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку - кредитного договору №A33ICC9FUW0019 від 27.01.2011 року. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З наведених норм матеріального права та обставин справи слідує, що вимоги позивача є підставними, а тому позов підлягає до часткового задоволення. Як вказує ч. 3 ст. 551 ЦПК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки позивач просить стягнути з відповідача 94370,48 гривень пені, що перевищує розмір основного боргу, тому суд вбачає підстави для зменшення вказаного розміру пені, та вважає, що розмір пені слід зменшити до розміру суми основного боргу до 17765,06 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial