Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з відповідача за договором №009-08502-100311 від 10.03.2011р. в сумі 14107,61 грн. та понесених судових витрат по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив про задоволення даного позову та розгляду справи у відсутності представника. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлялася у встановленому порядку. Відтак виходячи з того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів в заочному судовому засіданні. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно з договором №009-08502-100311 від 10.03.2011р. (а.с 4-7) ТОВ ПАТ «Дельта Банк» відкрило [PERSON] картковий рахунок в національній валюті - гривні, з встановленим лімітом 6300,00 грн. та надало кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, а клієнт зобов'язався сплачувати банку проценти за користування кредитною лінією, які зазначені у тарифах (п. 1.2,- 1.3; 2.3-2.4). Проте, свої зобов'язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконував, та станом на 16.01.2014р. заборгованість становить 14107,61 грн., а саме : 7460,98 грн. заборгованості за тілом кредиту; 2025,46 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту; 4621,17 грн. заборгованості по комісії (а.с. 17-18). Зазначена обставина відповідачами жодним чином не спростована. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору, в даному випадку - договору №009-08502-100311 від 10.03.2011р. Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника. Отже, оскільки факт порушення позичальником умов кредитного договору в ході розгляду справи знайшов своє підтвердження, а відповідач не надав суду жодного спростування наведеному, то суд вважає, що позов є частково підставним, з огляду на наведене нижче. Застосовуючи загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність, а також в силу дії ч.3 ст. 551 ЦК України, яка вказує, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, то суд вважає за можливе зменшити розмір комісії, що стягується з боржника зменшивши його з розміру 4621,17 грн. та встановивши його у розмірі 2025,46 грн. відповідно (що дорівнює сумі заборгованості за простроченим тілом кредиту), таким чином всього стягнувши з відповідача 11511,9 грн. заборгованості (7460,98 грн. заборгованості за тілом кредиту + 2025,46 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту + 2025,46 грн. заборгованості по комісії) за даним кредитним договором, що на переконання суду буде достатньою, справедливою та співмірною компенсацією розміру збитків, спричинених відповідачем внаслідок неналежного виконання зобов'язань за даним договором. Витрати з відповідача підлягають стягненню у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного, відповідно до ст. 124 Конституції України, ст. 11, 15, 16,20, 526, 530,554, 610-612, 1049-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial