Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом, в якому просить стягунти з [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 64320,87 гривень за кредитним договором №б/н від 23 квітня 2009 року, яка складається з наступного: 8413,43 гривні заборгованість за кредитом; 49906,45 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2700 заборгованість за пенею та комісією; штрафи: 250,00 гривень фіксована частина, 3050,99 гривень процентна складова; та судові витрати у розмірі 1600,00 гривень. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 23 квітня 2009 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 гривень та 5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсоткам, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. За несвоєчасне виконання боргових обовязків, боржник сплачує відсотки за підвищеною відсотковою ставкою або додаткову комісію. Крім того, за несвоєчасне виконання боргових обовязків власник карти сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію. Відповідач взяті на себе обовязки не виконувала, в звязку з чим станом на 31 жовтня 2016 року має заборгованості 64320,87 гривень, яка складається з наступного: 8413,43 гривні заборгованість за кредитом; 49906,45 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2700 заборгованість за пенею та комісією; штрафи: 250,00 гривень фіксована частина, 3050,99 гривень процентна складова. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязань і заборгованість за договором не погашена, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк». В судове засідання представник позивача [PERSON] акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» [PERSON] не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судове засідання не зявилися, однак останній надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його та відповідача участі, при цьому просив застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки нарахованої станом на 05 квітня 2016 року у сумі 2000 гривень. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вказану норму та приймаючи до уваги, що всі учасники справи у судове засідання не зявилися, суд вважає за можливе провести таке без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» із заявою про виявлення бажання оформити кредит та отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.15). Відповідно до вищевказаної заяви, [PERSON] ознайомилася та згодна з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами, які були наданій ній для ознайомлення в письмовому вигляді. Крім того, вона погодилася, що дана заява разом з памяткою клієнта, умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг. Згідно п.1.1 Умов і правил надання банківських послуг, дійсні умови та правила надання банківських послуг визначаються умови, на підставі яких банк пропонує клієнтам платіжні картки, а також інші банківські послуги, зазначені у заяві та у памятці клієнта (а.с.16-21). Як вбачається з п.6.5 Умов і правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною укладеного між сторонами кредитного договору, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (а.с.16-21). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.ст. 626, 628, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 ЦК України визначено, договір є обовязковим для виконання сторонами. Аналізуючи зазначені норми чинного цивільного законодавства України з врахуванням тих правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем, суд приходить до висновку, що анкета відповідача разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, памяткою клієнта, а також тарифами банку, дійсно складають кредитний договір, який вважається укладеним 23 квітня 2009 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], оскільки саме в цей день вона була ознайомлена із фінансовими умовами надання кредиту, у зв'язку з чим до відносин, які склалися між сторонами підлягають застосуванню норми ст.ст. 1054-1056-1 Параграфа 2 ЦК України (Кредит). Так, ст.1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Сторони в укладеному між ними кредитному договорі погодили, що відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право на зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до п.6.4 Умов і правил надання банківських послуг, за незгодою зі зміною правил та тарифів банку, які викладені на банківському сайті позивальник зобовязується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. Матеріали цивільної справи письмової заяви [PERSON] щодо незгоди зі зміною правил та тарифів банку, які викладені на банківському сайті не містить, в звязку з чим суд приходить до висновку, що вона погоджувалася з його правилами та тарифами. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Факт отримання відповідачем кредитних коштів неоспорюється та об'єктивно підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] станом на 31 жовтня 2016 року за договором №б/н від 23 квітня 2009 року та становить 64320 гривень 87 копійок, яка складається з наступного: 8413,43 гривні заборгованість за кредитом; 49906,45 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2700 заборгованість за пенею та комісією; штрафи: 250,00 гривень фіксована частина, 3050,99 гривень процентна складова, який суд визнає достовірним та правильним, приймаючи до уваги як належний та допустимий доказ, що відповідає вимогам ст.ст. 77-79 ЦПК України (а.с.9-13). Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до анкети [PERSON] про виявлення бажання оформити на своє імя кредитку від 23 квітня 2009 року, у разі порушення позичальником термінів платежів за будь-якими грошовими зобовязаннями, передбаченими цим договором, більше як на 120 днів, у звязку з чим банк змушений буде звернутися до суду, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 гривень та 5% від суми позову. Враховуючи норми ЦК України та положення договору, які погоджені сторонами, а також ту обставину, що судом встановлено факт порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором, суд приходить до висновку про доведеність також позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на їх користь штрафу (фіксована частина) в розмірі 250 гривень і штрафу (процентна складова - 5% від суми заборгованості) в розмірі 3050 гривень 99 копійок. Статтями 546, 548 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.2 ст.258 ЦК позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] за договором №б/н від 23 квітня 2009 року, період нарахування пені складає з 05 лютого 2013 року по 31 жовтня 2016 року, за який нараховано 2700 гривень такої(а.с.9-13). Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно правової позиції Верховного Суду України висловленої за результатами ухвалення постанови від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116 цс 13, відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Як вбачається з відбитку штампу канцелярії Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, позовна заява ПАТ «ПриватБанк» надійшла до суду 05 квітня 2017 року, відтак саме з цієї дати слід відраховувати перебіг позовної давності в один рік щодо вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені). Отже, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені та комісії за договором №б/н від 23 квітня 2009 року підлягають задоволенню в межах строку позовної давності, що складає період з 05 квітня 2016 року по 31 жовтня 2016 року та становить 700 (сімсот) гривень. Таким чином, у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача пені та комісії за період з 23 квітня 2009 року по 04 квітня 2016 року включно слід відмовити. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтерсу. Пунктом 5 ч.2 ст.16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обовязку внатурі. На підставі вищевикладеного, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню та з відповідача [PERSON] слід стягнути, з врахуванням строку позовної давності щодо вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені), борг за кредитним договором №б/н від 23 квітня 2009 року,у розмірі 62320 гривень 87 копійок. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи зазначену норму, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню пропорційно до тієї частини позовних вимог, які позивачеві задоволені. Судові витрати позивача по даній справі у вигляді судового збору становлять 1600 гривень. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, то відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON]І на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути частину сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду пропорційно до суми задоволених судом вимог. Так, 62320 гривень 87 копійок відповідає 96,9 % від заявленої ціни позову, отже саме такий відсоток від сплаченого позивачем судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача (96,9% від 1600 гривень становить 1550 гривень 40 копійок). На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial