Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариствоАльфа-Банк (надалі - ПАТ Альфа-Банк) 07.09.2016р. звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що останній згідно укладеної Угоди про наданнгя особистого кредиту №500988422 від 28.12.2015 р. ПАТ АльфаБанк зобовязувався надати кредит в сумі 19727,91грн., у строк з 28.12.2015р. до 29.12.2020р. , а відповідач, зобов'язувалась в порядку і на умовах, визначених договором, повертати кредит, виплачувати відсотки за користування кредитом , сплачувати неустойки та інші передбачені платежі, що передбачені вищевказаним договором та Додатком №1 до нього графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит в сумі 19727,91грн., проте відповідач, у порушення норм Закону та умов договору, не повертає кредит та кошти за користування кредитом, станом на 09.08.2016року, прострочена заборгованість [PERSON] за кредитним договором в загальній сумі становила 23 198,53 гривень, з них: заборгованість за кредитом - 19 511,15 грн.; заборгованість по відсотках - 1609,38 грн.; заборгованість по комісії - 878,00 грн., штраф - 1200,00 грн. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд стягнути з відповідача в користь ПАТ Альфа-Банк заборгованість за кредитним договором в сумі 23 198,53 грн., а саме: за кредитом - 19 511,15 грн.; по відсотках - 1 609,38 грн.; по комісії - 878,00 грн., штраф - 1200,00 грн.; стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із змісту ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. З матеріалів справи вбачається, що відповідачу, згідно укладеної Угоди про надання особистого кредиту №500988422 від 28.12.2015 р. ПАТ АльфаБанк зобовязувався надати кредит в сумі 19727,91грн., у строк з 28.12.2015р. до29.12.2020р. Відповідно до умов договору, [PERSON] зобов'язувалась в порядку і на умовах, визначених договором, повертати кредит, виплачувати відсотки за користування кредитом , сплачувати неустойки та інші передбачені платежі, що передбачені вищевказаним договором та Додатком №1 до нього графіком погашення кредиту. Судом встановлено, що банк взяті на себе зобовязання по кредитному договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит в сумі 19727,91грн. Проте, [PERSON] не повертає отримані кредити відповідно до графіків погашення кредитів та відсотків, в звязку з чим не виконує зобовязання належним чином і, згідно наданого позивачем і перевіреного судом, розрахунку представника позивача, станом на 09.08.2016року, прострочена заборгованість [PERSON] за кредитним договором в загальній сумі становила 23 198,53 гривень, з них: заборгованість за кредитом - 19 511,15 грн.; заборгованість по відсотках - 1609,38 грн.; заборгованість по комісії - 878,00 грн., штраф - 1200,00 грн. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За таких обставин, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача встановлену в судовому засіданні заборгованість за кредитним договором в сумі 23 198,53 гривень. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених судових витрат.

Outcome: approved