Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, посилаючись на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт без номеру від 15.06.2015, [PERSON] отримав кредит у розмірі 11386,12 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевою датою погашення кредиту до 30.06.2018. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Угода разом з Умовами та правилами, Тарифами складають між ним і Банком кредитний договір. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 28.03.2018 року має заборгованість в сумі 29386,28 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 10987,17 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 5170,78 грн.; заборгованості за пенею та комісією 11499,92 грн.; а також штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди 1728,41 грн., яку позивач просить стягнути на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» та понесені судові витрати. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 21 травня 2018 року продовжено подальший розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 18.05.2018 до Скадовського районного суду Херсонської області надійшов відзив від відповідача в якому він просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та застосувати наслідки спливу строку позовної давності. У відзиві відповідач пояснив, що він дійсно укладав Генеральну угоду з реструктуризації з позивачем, але кредиту не отримував. Вказаною угодою він взяв на себе обов`язок повернути кредит який брала його дружина [PERSON] . Також вважає, що позивач не має право одночасно стягувати з нього пеню та штраф за порушення грошових зобов`язань, оскільки це тягне подвійну відповідальність. Крім того вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду, а тому просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності та відмовити у позові. 05.07.2018 р. до суду від АТ КБ «Приватбанк» надійшла відповідь на відзив, в якій позивач наполягав на задоволенні позову у повному обсязі та повідомив, що з [PERSON] 15.06.2015 укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Угода укладена для виконання кредитних зобов`язань по договору №SAMDN50000045476584 від 01.06.2011 року. Згідно Угоди, [PERSON] отримав кредит у розмірі 11386,12 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевою датою погашення кредиту до 30.06.2018. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Угода разом з Умовами та правилами, Тарифами складають між ним і Банком кредитний договір. Відповідач був ознайомлений з усіма умовами угоди. Відповідач частково виконував умови, та сплачував заборгованість. Крім того зазначає, що вказана Угода укладена з метою реструктуризації існуючої заборгованості, а тому нові кошти відповідачу не видавались. Також вважає що одночасне застосування штрафу та пені не утворює подвійної відповідальності, оскільки є окремими видами неустойки. Також вважає що строк позовної давності позивачем не пропущено, оскільки Угодою про реструктуризацію його було перервано, та він почав спливати після порушення строків сплати заборгованості. Крім того строк виконання зобов`язань встановлено 30.06.2018 то вважають, що строк позовної давності ними не пропущено, а т ому просили позов задовольнити у повному обсязі. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 21 грудня 2018 року продовжено подальший розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, відповідно до клопотання доданого до позовної заяви просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Відповідач та представник відповідача будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно зі ст. ст.526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. Стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 ст. 598 ЦК України зазначає, що зобов`язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах встановлених договором або законом. Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно кредитного договору № SAMDN50000045476584 від 01.06.2011 року, у формі Анкети-заяви про приєднання к Умовам та Правилам надання банківських послуг, [PERSON] надано кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» у розмірі 5000,00 грн. (а.с.5). 15.06.2015 між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Угода укладена для виконання кредитних зобов`язань по договору №SAMDN50000045476584 від 01.06.2011 року. Згідно п1.1.1. Угоди, розмір заборгованості по договору №SAMDN50000045476584 від 01.06.2011 зменшується на 882,12 грн. відсотків, 147,57 грн. пені, 698,72 грн. штрафу. Відповідно до п. 1.1.2. заборгованість по Генеральній угоді складає 12106,14 грн. Відповідно до п. 1.1.3. дата остаточного погашення заборгованості 30.06.2018. Відповідно до п. 1.3 1.3.3. в разі порушення позичальником будь-якого зобов`язання по угоді більш ніж на 1 день , то строком погашення заборгованості є 2-й день з моменту такого порушення, вся заборгованість з наступного дня є простроченою, та позичальник зобов`язаний сплатити штраф в розмірі 1728,41 грн. Відповідно до п. 2.1. банк надає позичальнику строковий кредит в розмірі 11386,14 грн. на строк 36 місяців з 15.06.2015 по 30.06.2018 шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків в розмірі 1,5% на місяць на суму заборгованості за кредитом. з 01 по 25 число кожного місяця позичальник зобов`язаний сплачувати банку щомісячний платіж в розмірі 413,00 грн. Дата останнього погашення заборгованості не пізніше 30.06.2018. Відповідно до п. 2.2. в разі порушення позичальником строку погашення заборгованості більш ніж на 31 день, то строком погашення заборгованості є 32-й день з моменту такого порушення, вся заборгованість з наступного дня є простроченою, та позичальник зобов`язаний сплатити штраф в розмірі 1728,41 грн. (а.с.6). Відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 28.03.2018 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 29386,28 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 10987,17 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 5170,78 грн.; заборгованості за пенею та комісією 11499,92 грн.; а також штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди 1728,41 грн. Відповідно до наданого розрахунку, відповідач у 22.07.2015 р. сплатив щомісячний платіж за липень 2015, щомісячний платіж за серпень 2015 сплачений 25.09.2015 (на 31 день), щомісячний платіж за вересень 2015 сплачений 08.10.2015 (на 12 день), щомісячний платіж за жовтень 2015 сплачений 18.11.2015 (на 24 день), щомісячний платіж за листопад 2015 сплачений 11.12.2015 (на 17 день), щомісячний платіж за грудень 2015 сплачений 14.03.2016 (на 79 день). Таким чином платіж за грудень 2015 року прострочений більш ніж на 31 день, а тому у відповідності з п. 2.2. Генеральної угоди, дата остаточного погашення по договору встановлюється: 25.12.2015 + 32 дні = 26.01.2016 року. Того ж дня, 26.01.2016 повинен був нарахованим штраф в розмірі 1728,41 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості позивача, станом на дату повернення кредиту 26.01.2016 заборгованість відповідача становила 14045,85 грн., яка складалась з: заборгованості за кредитом в розмірі (9838,73+1148,44) = 10987,17 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 841,83 грн.; заборгованості за пенею та комісією 488,44 грн.; а також штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди 1728,41 грн. Оскільки дата остаточного погашення по Генеральній угоді встановлена 26.01.2016 року, то з цього часу перестають нараховуватись передбачені відсотки. Щодо нарахування пені та комісії, то оскільки ні пеня ні комісія умовами Генеральної угоди не передбачені, а передбачені Правилами та умовами надання банківських послуг, які відповідач не підписував, а тому суд вважає що позивачем не доведено що умовами договору передбачалось нарахування пені та комісії, в зв`язку з чим у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1 ст.259 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, як слідує з Генеральної угоди, то часом нарахування штрафу є 26.01.2016 року, до суду позивач звернувся 20.04.2018, а тому позивачем пропущено річний строк позовної давності для стягнення штрафу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним, що станом на 26.01.2016 відповідач мав заборгованість в розмірі 11829,00 грн., яка складалась з: заборгованості за кредитом в розмірі 10987,17 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 841,83 грн.; При цьому, з вказаної суми слід відрахувати платіж здійснений відповідачем після дати остаточного розрахунку, 14.03.2016 в розмірі 415,00 грн. Таким чином розмір заборгованості відповідача становить: 11829,00 415,00 = 11414,00 грн. На підставі викладеного, беручи до уваги заяву представника відповідача про застосування строку позовної давності, позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 11414.00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: partial