Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі-позивач) звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] (далі-відповідач) на користь позивача заборгованість у розмірі 12382,85 грн. за кредитним договором б/н від 10.06.2013 року та судові витрати у розмірі 1378,00 грн., посилаючись на те, що 10.06.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі платою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту позивач керується п.2.1.1.2.3., п.2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що відповідач дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням позивача, і відповідач дає право позивачу в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого позивачем, відповідно до п.2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання, передбачені договором, і тому станом на 30.04.2016 року виникла заборгованість в сумі 12382,85 грн., яка складається з 697,09 грн. - заборгованість за кредитом; 7819,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 565,85 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що і змусило позивача звернутись до суду з даним позовом з метою захисту своїх законних прав. В судове засідання представник позивача Сафір Ф.О. не з'явився, натомість звернувся із заявою, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 3, 39). Також звернувся із завою про стягнення з відповідача судових витрат пов'язаних з оплатою за публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача у судове засідання (а.с.64). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не дивлячись на те, що був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток та через оголошення, надруковане в газеті «Урядовий Кур'єр» № 192 від 12.10.2016 року та через оголошення, надруковане в газеті «Час Київщини» № 39 від 07.10.2016 року (а.с. 47, 51, 56, 69, 75). Про причини неявки відповідач не повідомив, не звертався до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі, тому відсутні поважні причини неявки в судове засідання. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Беручи до уваги те, що явка до суду є правом, а не обов'язком сторони у справі, суд враховуючи положення ч.4 ст.169 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно анкети - заяви від 10.03.2011 року (а.с.6), довідки про умови кредитування (а.с.7,8), Умов та правил надання банківських послуг (а.с.9-32), відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі платою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення. Свої зобов'язання щодо видачі кредиту позивач виконав. Проте, відповідач не належним чином виконує свої зобов'язання перед позивачем і тому у відповідності до розрахунку (а.с.4), загальна сума заборгованості станом на 30.04.2013 року становить 12382,85 грн. Відповідно до ст.ст. 629, 525, 526, 612, 1054 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи вищевказані положення норми матеріального права та те, що відповідач [PERSON] належним чином не виконував договірні зобов'язання перед позивачем, внаслідок чого станом на 30.04.2016 року виникла заборгованість у сумі 12382,85 грн., суд вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача, оскільки ці вимоги є законними та обґрунтованими. Згідно платіжного доручення від 02.06.2016 року (а.с.1) вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1378,00 грн. Згідно платіжного доручення від 06.10.2016 року та рахунку № 13316 (а.с. 71, 72) вбачається, що позивач сплатив 420 гривень за публікацію оголошення про виклик відповідача в судове засідання, яке було надруковано в газеті «Урядовий кур'єр» № 192 від 12.10.2016 року. Згідно платіжного доручення від 06.10.2016 року та рахунку № 1159 від 06.10.2016 року (а.с. 76, 77) вбачається, що позивач сплатив 400 гривень за публікацію оголошення про виклик відповідача в судове засідання, яке було надруковано в газеті «Час Київщини» № 39 від 07.10.2016 року. Враховуючи положення ст.88 ЦПК України та те, що вимоги позивача задоволені на його користь, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved