Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 11310грн. 58коп. Позовні вимоги обґрунтовував позивач тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б\\н від 27 серпня 2014року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 4386грн. 75коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань станом на 18 травня 2017 року заборгованість складає 11310грн. 58коп., яка складається з 3957грн. 49коп. заборгованості за кредитом, 1932грн. 78коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 4742грн. 21коп. заборгованості за пенею та комісією, 678грн. 10коп. штраф, яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання викликався належним чином, але не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, вислухавши відповідача суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б\\н від 27 серпня 2014року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 4386грн. 75коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань станом на 18 травня 2017 року заборгованість складає 11310грн. 58коп., яка складається з 3957грн. 49коп. заборгованості за кредитом, 1932грн. 78коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 4742грн. 21коп. заборгованості за пенею та комісією, 678грн. 10коп. штраф. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно ст.1050 ЦК України - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, а також відповідно до ст.550 ЦК України сплатити неустойку (штраф, пеню). Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.ст.57,58 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Тому суд доходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і повинні бути задоволені. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved