Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ «КБ «Приватбанк») звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 21 серпня 2008 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» і відповідачем - [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 54 101,12 доларів США з кінцевим терміном повернення цих коштів 18 березня 2027 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «КБ «Приватбанк» і [PERSON] було укладено договір іпотеки від 18 березня 2008 року, згідно з яким відповідач передала в іпотеку банку належний їй на праві власності житловий будинок та господарські споруди, що розташовані на за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, смт. Магдалинівка, вул. Зарічна, 3. Свої грошові зобов'язання [PERSON] належним чином не виконала, у зв'язку із чим рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2013 року, стягнуто заборгованість за кредитним договором та звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу будинку ПАТ «КБ «Приватбанк». На підставі наведеного позивач просив суд виселити [PERSON], [PERSON] та інших осіб зі спірного будинку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без їхньої участі, заперечувала проти виселення з житлового будинку, оскільки в ньому зареєстрована малолітня дитина, у зв'язку із чим відсутнє гарантування збереження права на житло дитини. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що 21 серпня 2008 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» і відповідачем - [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 54 101,12 доларів США з кінцевим терміном повернення цих коштів 18 березня 2027 року (а. с. 5-8, 10-14). За змістом частини першої статті 575 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов'язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «КБ «Приватбанк» і [PERSON] було укладено договір іпотеки від 18 березня 2008 року, згідно з яким відповідач передала в іпотеку банку належний їй на праві власності житловий будинок та господарські споруди, що розташовані на за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, смт. Магдалинівка, вул. Зарічна, 3 (а. с. 14-16). Згідно із частиною третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Так, згідно із частинами першою, другою статті 39 цього Закону в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Свої грошові зобов'язання [PERSON] належним чином не виконала, у зв'язку із чим виникла заборгованість за кредитним договором та рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2013 року, стягнуто заборгованість за кредитним договором та звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу будинку ПАТ «КБ «Приватбанк» (а. с. 20-23). Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення. За змістом частини другої статті 40 Закону України «Про іпотеку» та частини третьої статті 109 ЖК УРСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. 01 квітня 2015 року на адресу відповідачів було направлене повідомлення ПАТ «КБ «Приватбанк» добровільно звільнити житловий будинок на який звернуто стягнення (а. с. 26) Статтею 47 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. У житловому будинку, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, смт. Магдалинівка, вул. Зарічна, 3, зареєстровані наступні особи: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] (а. с. 24, 25, 50, 51). Відповідно до частини другої статті 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють із жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинне бути зазначене в рішенні суду. Судом встановлено, що в іпотеку передано житловий будинок, який не був придбаний за рахунок отриманих кредитних коштів (а. с. 5), а тому відсутні передбачені законом підстави для виселення мешканців із цього будинку без надання їм іншого постійного житла.

Outcome: dismissed