Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] В»ячеслава Євгенійовича про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши в заяві, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості тп приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 25.02.2015 року [PERSON] В»ячеслав Євгенійович отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 11097, 10 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та привалами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. У порушення зазначених норм закону та Генеральної умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 19.01.2015 року має заборгованість 10390,63 грн., яка складається з наступного: -9844,00 грн. заборгованість за кредитом; -546,63 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; У добровільному порядку заборгованість відповідачем на цей час не погашена. Представник позивача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, але до суду надав клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Вимоги викладені в позовній заяві підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до судового засідання не з'явилася, причини неявки суду невідомі, про день та час слухання справи повідомлена належним чином. Відповідач до суду не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 197, 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не установлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 25.02.2015 року [PERSON] В»ячеслав Євгенійович отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 11097, 10 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та привалами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь - який інший заборгованості ,яка виникла у клієнта зважаючи невиконаних забов»зань перед Банком. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] В»ячеслав Євгенійович станом на 19.01.2015 року має заборгованість 10390,63 гривень. У добровільному порядку заборгованість відповідачем на цей час не погашена. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Таким чином, у позивача виникло право вимагати дострокового повного виконання відповідачем зобов'язань за договором. З огляду на ст. ст. 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, а позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк в порядку, що встановлені договором. Отже, на підставі вищевикладеного, з відповідача [PERSON] В»ячеслава Євгенійовича на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 10390,63 гривень, а також, згідно ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 гривень.

Outcome: approved