Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулося до суду із позовом до лайшкай Т.М. у якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № R53100450410B від 05 серпня 2013 року в загальному розмірі 65604,54 грн., та понесені по справі судові витрати. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 05.08.2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № R53100450410B за умовами якого банк надав відповідачці кредит в сумі 40000,00 грн. зі строком повернення - до 05.08.2016 року, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами із розрахунку 20% річних. Кредитні кошти було надано на споживчі потреби. Відповідач будучи зобов'язаний відповідно до п.4.2, п. 4.3, п. 4.7, п. 5.1 договору повертати кредит, сплачувати проценти та інші обумовлені договором платежі, належним чином своїх обов'язків не виконував в результаті чого, станом на 05.08.2013 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 65604,54 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, завчасно сповістив про можливість розгляду справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач заперечень проти позову не надав, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, але в судове засідання не з'явився, причин не повідомив, свого представника (представників) до суду не направив, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 05 серпня 2013 року між сторонами було укладено кредитний договір № R53100450410B, долучений до матеріалів справи у копії, за умовами якого відповідачу Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» було надано кредитні кошти в сумі 40 000 грн., зі сплатою 20 % річних, з кінцевим терміном погашення кредиту - не пізніше ніж 05.08.2016 року. Кредит було надано на споживчі цілі. Сторони погодили графік погашення кредиту. Кредитні кошти були надані відповідачу позивачем, що підтверджується меморіальним ордером № 39111 від 05.08.2013 року, який долучений до матеріалів справи у копії. Про те, що кредит було отримано позичальником свідчить також і розрахунок заборгованості. Позивач належним чином виконав свої обов'язки за кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти, які використовувалися відповідачем, про свідчить розрахунок заборгованості. Однак, [PERSON], будучи відповідно до умов кредитного договору зобов'язаний повернути суму кредиту, відсотки, винагороди відповідно до заяви та умов, належним чином своїх зобов'язань не виконав, в результаті чого станом на 19.08.2014 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 65604,54 грн., яка складається з: 40000,00 грн. - суми боргу за кредитом, 6283,25 грн. - суми боргу за відсотками, 6084,00 грн. - суми боргу за комісійною винагородою, 13237,29 грн. - пені. Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком, який було перевірено у судовому засіданні. Відповідно до положень ст. 525 ЦПК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд, за браком доказів підтвердження виконання відповідачем зобов'язань за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем, які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про сплачені позивачу суми виключають добросовісність відповідача, що ними не заперечувалось та не спростовано. Оскільки судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість, суд за встановлених обставин, вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача підтвердженої розрахунком суми заборгованості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача.

Outcome: approved