Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк» (далі по тексту ПАТ «Альфа Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір №500966194, згідно з яким Банк надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 24046,76 грн, а останній відповідно до умов договору зобов'язувався повернути наданий кредит у повному обсязі. Свої зобов'язання Банк належним чином виконав, оскільки [PERSON] не були виконані зобов'язання, встановлені Кредитним договором, ПАТ «Альфа Банк» просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість, яка станом на 05.09.2015 року складається з заборгованості за кредитом - 23782,53 грн, за відсотками - 1874,95 грн, по комісії - 4847,84 грн та штраф - 1391,75 грн. Представником позивача до позовної заяви додано клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду судом повідомлявся за останнім відомим місцем реєстрації, причин своєї неявки в судове засідання відповідач не повідомив, за таких обставин суд визнав причини неявки неповажними та вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів, згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 04.12.2014 року між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 500966194, відповідно до якого банк надав останньому грошові кошти в сумі 24046,76 грн (а.с.4-6). Відповідно до п. 2.2 кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом 15,99% річних (а.с.4). Відповідно до умов кредитного договору, позичальник зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені даним договором повертати Кредит, виплачувати банку проценти за користування кредитом, сплачувати комісії за дії Банка, сплачувати неустойки та інші передбачені договором платежі. Згідно з п. 2.3 кредитного договору, дата остаточного повернення кредиту - 05.12.2019 року (а.с.4). Судом встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені Кредитним договором не виконує. Пунктом 4 Кредитного договору, передбачено, що позичальник зобов'язується у разі повного або часткового прострочення повернення Кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, якщо сплата комісій передбачена розділом №1 цього договору та/або інших платежів за договором, сплата яких передбачена цим договором сплатити банку штраф у розмірі 50,00 грн за кожне допущене позичальником прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів з моменту виникнення прострочення платежу. При цьому, якщо прострочення платежу триває п'ять і більше календарних днів, додатково сплачується штраф у розмірі 150 грн за кожний випадок прострочення платежу (а.с.4). Судом встановлено, що станом на 05.09.2015 року заборгованість за кредитним договором складається з заборгованості за кредитом - 23782,53 грн, за відсотками - 1874,95 грн, по комісії - 4847,84 грн та штраф - 1391,75 грн, а всього 31897,07 грн (а.с.13). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] надсилалася вимога про повернення кредиту від 16.09.2015 року, однак, відповідачем не було вчинено ніяких дій щодо погашення заборгованості (а.с.11). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. За правилом, передбаченим ст. 1050 ЦК України, встановлюється, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконав, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі, а саме: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 31897,07 грн. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1218,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved