Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне. Відповідно до укладеного договору б/н від 22.11.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту. погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 30.09.2015 року має заборгованість 21684,08 грн., яка складається з наступного: - 6219,15 грн. - заборгованість за кредитом; - 12206,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;- 1750,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:- 500,00 грн. штраф (фіксована частина), - 1008,77 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк». В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Також представником позивача на адресу суду було надано письмові пояснення, де зокрема зазначено, що згідно Умов та Правил картковий рахунок це поточний рахунок, на якому враховуються операції по платіжній картці. Згідно Умов та Правил «Картрахунки відкриті на невизначений строк». Платіжна картка спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законом порядку пластикової або іншого виду картки, яка використовується для ініціалізації переводу коштів з рахунку клас піка тощо. Згідно Умов обслуговування банк відкриває [PERSON] Картрахунок. [PERSON] картки, їх вид та строк дії визначено в Заяві та в Пам'ятці клієнта. Відповідно до Правил користування карткою, строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк перевипущеної картки до 31.03.2016 року. Позивач же звернувся до суду з позовом до відповідача 11.11.2015 року до спливу строку позовної давності. У звязку з цим, обставини, на які відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду. Також згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобовязання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобовязання за Договором. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заперечення на позов, де зокрема просив справу розглядати за його відсутності, оскільки проживає у м.Харкові. Крім того в запереченнях на позов зазначив, що з позовними вимогами не згоден, вважає їх такими, що суперечать приписам чинного законодавства у сфері споживчого кредитування, іншим актам цивільного законодавства, що регулюють взаємовідносини між банками й споживачами банківських послуг, з огляду на те, що 22.11.2007 року відповідачем укладено з позивачем договір про надання послуг споживчого кредитування у формі заяви від 27.11.2007 р. строком з 22.11.2007 р. по 21.11.2009 р. щодо надання строкового кредиту у сумі 1579.00 грн. Згідно з вказаною заявою погашення заборгованості здійснюється щомісяця у період сплати, за який приймається період з 05 по 10 число кожного місяця, при чому позичальник зобов'язаний здійснювати щомісячний платіж, який складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат. Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість станом на 09 жовтня 2012 року становила 5893,50 грн., у тому числі сума основного боргу 5511,77 грн. Відповідно до П.31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняються вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), зазначене вище застосовується й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Як свідчить практика Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, якщо в кредитному договорі передбачено, що його виконання здійснюється частинами відповідно до графіка погашення кредиту, то початок перебігу позовної давності для стягнення кредиту іі процентів за користування кредитом є день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж, однак не сплатив його, а тому загальна позовна давність застосовується до кожного щомісячного простроченого платежу, який був визначений у договорі графіком платежів. Таким чином, відповідно до вищевказаних приписів Цивільного кодексу та Закону України «Про захист прав споживачів» заборгованість відповідача у сумі 5893,50 грн. підлягає списанню у зв'язку з пропущенням позивачем строків позовної давності щодо зобов'язань, що утворилися до зазначеної дати. В зв'язку з чим, сума заборгованості відповідача за основною вимогою станом на дату подання позовної заяви становить 6219,15- 5511,77 = 707,38 грн. Крім того, у зв'язку з застосуванням позовної давності до суми основного боргу, підлягає відповідному зменшенню сума заборгованості за процентами, нарахованими на суму основного боргу. Проценти, нараховані на заборгованість, що утворилася в межах строку позовної давності. 707,38*0,36/360*1100=778,12 грн. Таким чином, позовна давність підлягає застосуванню до нарахованих процентів у сумі: 12206,16 - 778,12 = 11428,04 грн. Згідно з частинами третьою і четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 16.01.2013 № 10-70/0 4-13 у разі, якщо відповідач подав заперечення проти позову, пославшись на сплив позовної давності, то зазначена заява є підтвердженням того, що відповідач зробив заяву про застосування позовної давності. Тому відповідач просить Застосувати позовну давність до позовних вимог ПАТ «КБ «Приватбанк» щодо основного боргу у сумі 5511,77 грн. та щодо боргу за процентами у сумі 11428,04 грн., в зв'язку з чим у позові відмовити. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи Відповідно до укладеного договору б/н від 22.11.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Цим підписом відповідач підтвердив, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://\\.http://vip.privatbank.ua/cards/price. складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до вимог ст.ст.1054; 634 ч.1; 526; 527; 629; 610 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідач не виконує умови договору, допустив просторочення сплати коштів, у звязку з чим станом на 30.09.2015 року відповідач має заборгованість 21684,08 грн., яка складається з наступного: - 6219,15 грн. - заборгованість за кредитом; - 12206,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;- 1750,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:- 500,00 грн. штраф (фіксована частина), - 1008,77 грн. - штраф (процентна складова). Ця сума підлягає стягненню з відповідача. Відносно посилань відповідача щодо пропуску строку позовної давності суд виходить з наступного. Згідно вимог ст.ст. 256; 257; 264 ч. 1,3 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання, перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. З довідки наданої банком вбачається, що відповідач [PERSON] за договором отримував чотири картки: № 4149437319950968, терміном дії до 10/09 року; № 4149437326363940, терміном дії до 01/10 року; № 4149437406172930, терміном дії до 10/13 року; № 4149437806193684, терміном дії до 03/16 року. Окрім того з наданої довідки щодо руху коштів по рахунку за цим кредитом вбачається, що відповідач активно використовував картку № 4149437806193684 для здійснення розрахунків, поповнення карткового рахунку. 29.03.2014 року здійснено останнє поповнення мобільного. ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] у грудні 2015 року, таким чином, підстав вважати строк пропущеним немає. За таких обставин підстав для відмови у задоволенні позову немає. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням від 09.11.2015 року про сплату судового збору в сумі 1218,00 грн., у звязку із чим, суд вважає за необхідне стягнути вказану суму понесених судових витрат з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved