Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Інвестбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 19-16/ОД від 05.05.2016р. в розмірі 260461,82 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 05.05.2016 року між ПАТ «КБ «Інвестбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки в забезпечення виконання зобовязань товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Фінансовий експорт» перед банком за укладеним між ними кредитним договором № 19-16/ОД. Позичальник ТзДВ «Страхова компанія «Фінансовий експорт» не виконав свої зобовязання за кредитним договором № 19-16/ОД від 05.05.2016р., а саме порушив п. 5.22 кредитного договору, відповідно до якого позичальник зобовязався не рідше одного разу на місяць сплачувати заборгованість за кредитом у повному обсязі, та п. 2.2 кредитного договору, згідно з яким позичальник зобовязався сплачувати щомісяця відсотки за користування кредитом. Відповідно до договору банк вправі вимагати від позичальника достроково повернути кредит і сплатити відсотки у разі невиконання позичальником своїх зобовязань за договором. Станом на 22.09.2016р. заборгованість ТзДВ «Страхова компанія «Фінансовий експорт» складає 260461,82 грн. Пунктом 2.1. Договору поруки передбачено, що при настанні строку виконання зобовязань боржника за кредитним договором, кредитор звертається з письмовим повідомленням на адресу поручителя. 19.07.2016р. позивач звернувся до [PERSON] з повідомленням-вимогою про повернення коштів за кредитом. Таким чином, позивач умови Договору виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не здійснив. У звязку з зазначеним позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 260461,82 грн. та судовий збір у розмірі 3906,93 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивача. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. В судовому засіданні встановлено, що 05.03.2009 року між ПАТ «Комерційний банк «Інвестбанк» та товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Фінансовий експорт» було укладено кредитний договір №19-16/ОД, згідно якого банк надав позичальнику кредит на умовах овердрафту у вигляді відновлюваної кредитної лінії з щоденним лімітом кредитування та граничним розміром заборгованості у сумі 200000 грн. на покриття витрат поточної діяльності шляхом здійснення платежів понад залишок власних коштів на поточному рахунку позичальника №2650838169980 у ПАТ «КБ «Інвестбанк», а позичальник зобовязався повернути банку кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в розмірі, на умовах і в строки, визначених договором. 05.05.2016 року між ПАТ «КБ «Інвестбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки в забезпечення виконання зобовязань товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Фінансовий експорт» перед банком за укладеним між ними кредитним договором № 19-16/ОД. Позичальник ТзДВ «Страхова компанія «Фінансовий експорт» не виконав свої зобовязання за кредитним договором № 19-16/ОД від 05.05.2016р. Так, відповідно до п. 5.22 кредитного договору, відповідно до якого позичальник зобовязався не рідше одного разу на місяць сплачувати заборгованість за кредитом у повному обсязі. Згідно п. 2.2 кредитного договору, згідно з яким позичальник зобовязався сплачувати щомісяця відсотки за користування кредитом. Згідно п. 5.11.3 кредитного договору, банк вправі вимагати від позичальника достроково повернути кредит і сплатити відсотки у разі невиконання позичальником своїх обовязав, відповідно до п.п. 2.2, 3.2, 5.21, 5.22, 5.23 кредитного договору. У звязку з невиконанням позичальником зобовязань за кредитним договором строк виконання зобовязання за кредитним договором вважається таким, що настав. Відповідно до п.1.1. та п.1.2. Договору поруки, поручитель [PERSON], як солідарний боржник, в тому ж обсязі, що і позичальник ТзДВ «Страхова компанія «Фінансовий експорт» , відповідає за виконання боржником зобовязань перед кредитором за кредитним договором відносно повернення кредиту у розмірі 200000 грн., сплати нарахованих відсотків, комісійної винагороди і неустойки, включаючи відшкодування збитків, заподіяних простроченням платежу у повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення. Відповідно до п. 6.5 кредитного договору у випадку істотного порушення позичальником умов кредитного договору (несвоєчасна сплата кредиту або частини кредиту, відсотків), банк вправі стягнути з позичальника суму несплачених відсотків, суму неповерненого кредиту. Згідно пункту 2.1. Договору поруки передбачено, що при настанні строку виконання зобовязань боржника за кредитним договором, кредитор звертається з письмовим повідомленням на адресу поручителя. 19.07.2016р. позивач звернувся до [PERSON] з повідомленням-вимогою про повернення коштів за кредитом. Пунктом 2.2. Договору поруки зазначено, що протягом 3 робочих днів з дня отримання повідомлення, поручитель зобовязаний перерахувати на зазначений в договорі поруки рахунок, суму боргу боржника перед кредитором за кредитним договором. Таким чином, враховуючи наявність у позичальника простроченої заборгованості перед банком за кредитним договором, банк, виходячи з вказаних умов кредитного договору та фактичних обставин неналежного виконання договірних зобовязань, набув право вимагати сплати заборгованості за кредитним договором у повному обсязі. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Відповідно до положень ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стягнення з боржника, який порушив грошове зобов'язання, сум індексації грошового боргу та процентів не перешкоджає стягненню у передбачених законом або договором випадках неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобов'язання, оскільки відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За таких обставин, суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідача борг за кредитним договором № 19-16/ОД від 05.05.2016р. в розмірі 260461,82 грн., який станом на 22.09.2016 року складається з: - заборгованості за кредитом 199111,66 грн.; - заборгованості за відсотками 4526,26 грн.; - заборгованості за простроченими відсотками 15131,79 грн.; - пені за прострочене зобовязання за кредитом 20913,40 грн.; - пені за прострочені відсотки 867,54 грн.; - штрафу 19911,17 грн., згідно розрахунку заборгованості, наявного у матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved