Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 14. лютого 2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000 грн.00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківського кредиту, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті позивача, складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. Оскільки відповідач порушує взяті на себе зобовязання, внаслідок чого у нього станом на 31 липня 2015 року виникла заборгованість у загальному розмірі 22694грн.45коп., з яких: 3998грн.51коп. - заборгованість за кредитом; 14431грн.05коп.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 2708грн.01коп. - заборгованість по комісії та пені; 500грн.00коп. - штраф (фіксована частина), 1056грн.88коп. - штраф (процентна складова), а тому позивач і просить стягнути таку у судовому порядку з відповідача. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак подав заяву, у якій просить розглядати справу без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце такого повідомлявся належним чином, причину своєї неявки не повідомив, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що 14 лютого 2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір, згідно якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 4000грн.00коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Також встановлено, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого у нього станом на 31 липня 2015 року виникла заборгованість у загальному розмірі 22694грн.45коп., з яких: 3998грн.51коп. - заборгованість за кредитом; 14431грн.05коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2708грн.01коп. - заборгованість по комісії та пені; 500грн.00коп. - штраф (фіксована частина), 1056грн.88коп. - штраф (процентна складова). Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно п.п.2.1.1.5.5 та п.2.1.1.7.5 Умов та правил надання банківських послуг- позичальник зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, за перебільшення кредитного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором, а при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості по кредитному ліміті з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії. Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо він своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Отже, враховуючи вищевикладене та те, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, а тому суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Також з відповідача підлягають стягненню сплачені позивачем судові витрати, що відповідає положенням ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved