Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» в особі Харківської філії звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 302N-70 від 03.10.2007р. у сумі 47 783,30 доларів США ( в еквіваленті станом на 12.01.2010р. по курсу НБУ складає 381 549,65 гривень) та 7 720,00 гривень, з яких: заборгованість за кредитом та відсотками за кредитом в сумі 38 764,72 долари США(в еквіваленті станом на 12.01.2010р. по курсу НТУ складає 309 536,29 грн.) пеня за порушення умов кредитного договору - 9 018,58 доларів США (в еквіваленті станом на 12.01.2010р. по курсу НБУ складає 72 013,36 грн.) та штраф за порушення умов кредитного договору - 7 720,00 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.10.07 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 302N-70, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 38600 грн. зі сплатою 13% річних з терміном повернення до 03.10.17 року. Позивач перед відповідачем умови кредитного договору виконав у повному обсязі, проте відповідач своєчасно повернення кредиту та відсотків не здійснював, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Надала пояснення про те, що незважаючи на зріст курсу долару США по відношенню до гривні позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за лишаються відповідно до курсу долару станом на 12.01.2010 року. Представники проти задоволення позовних вимог заперечували. Звернулися із зустрічними позовними вимогами, в яких просили визнати недійсним кредитний договір, укладений між сторонами, визнати недійсним договір іпотеки № 302-N-70-1 від 03.10.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 1634; зобов'язати приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] виключити з реєстру іпотек та заборони відчуження квартири, розташованої за адресою [ADDRESS]. Стягнути з [PERSON] на користь банку 38600 доларів США у національній валюті - гривні за курсом НБУ; стягнути з банку на користь [PERSON] всі кошти, які були сплачені ним на рахунок відповідача у національній валюті-гривні за офіційним курсом НБУ на час ухвалення судового рішення. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що обставини укладання кредитного та іпотечного договорів не відповідають засадам діючого законодавства, укладені на невигідних для відповідача умовах під впливом тяжких обставин сімейного життя, під впливом примусу з боку працівників банку. Тяжкі сімейні обставини призвели до того, що відповідач був вимушений підробити довідку про свої доходи задля отримання кредиту. Вважає, що зазначений право чин повинен бути визнаний недійсним на підставі ст.. 233 ЦК України оскільки він вчинений особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та представлені докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПАТ «Брокбізнесбанк» підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Cудом встановлено, що 03.10.2007р. між Акціонерним банком «Брокбізнесбанк» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 302N-70, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 38 600,00 доларів США, а відповідач зобов'язався здійснювати повернення кредитних коштів та сплачувати відсотки за користування ними в порядку та строки, встановлені кредитним договором. В забезпечення повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними між тими ж сторонами було укладено іпотечний договір № 302N-70-1, посвідчений 03.10.2007р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованому в реєстрі за реєстровим № 1634. Відповідно до умов іпотечного договору в іпотеку банку було передано 1-кімнатну квартиру [ADDRESS], придбану відповідачем за рахунок кредитних коштів. Відповідно до п.1.1 кредитного договору, банк надає позичальнику грошові кошти в сумі 38 600,00 доларів США на строк з 03 жовтня 2007 р. до 03 жовтня 2017 р. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13% річних для придбання однокімнатної квартири [ADDRESS]. Відповідно до п.2.1 кредитного договору, позичальник здійснює повернення кредиту згідно з графіком, наведеним у додатку № 1, який є невід'ємною частиною Кредитного договору. Відповідно до п.4.2.1 кредитного договору, позичальник зобов'язаний здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати нараховані проценти, використати кредит за цільовим призначенням та виконувати всі свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором. Відповідно до п.7.1 кредитного договору за порушення строків погашення заборгованості за кредитом, строків сплати процентів та комісій, передбачених положеннями кредитного договору, банк має право нараховувати позичальнику неустойку у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу та штраф у розмірі 20,00грн. за кожний день прострочення. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 38 600,00 доларів США, що підтверджується Заявою на видачу готівки № 1/БО від 03.10.2007р. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконував, не сплачував заборгованість за кредитом та нараховані відсотки за користування кредитними коштами, в результаті чого виникла його заборгованість перед позивачем, яка складається з наступних сум: 30 249,00 доларів США (в еквіваленті - 241 538,27 грн.) - строкова заборгованість за кредитом; 4 154,42 долари США (в еквіваленті 33 173,04 грн.) - прострочена заборгованість за кредитом; 379,85 доларів США (в еквіваленті 3 033,10 грн.) - строкова заборгованість за нарахованими відсотками; 367,59 доларів США (в еквіваленті 2 935,21 грн.) - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками до 31 дня; 3 613,86 доларів США (в еквіваленті - 28 856,67 грн.) - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками понад 31 день; 5 061,21 долар США(в еквіваленті - 40 412,76 грн.) - пеня за прострочення сплати кредиту; 3 957,37 долари США (в еквіваленті - 31 599,60 грн.) - пеня за прострочення платежів по нарахованим відсоткам; 7 720,00грн. - штраф за порушення умов кредитного договору. У зв'язку з виникненням простроченої заборгованості за кредитним договором позивачем на адресу [PERSON] неодноразово були направлені вимоги про погашення заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитними коштами, а саме: вимога від 12.01.2009 р. (вих. № 03/2-43/18), вимога від 30.01.2009р. (вих. № 03/2-165/5), вимога від 16.02.2009 (вих. № 03/2-263/3), вимога від 03.06.209р. (вих. № 03/2-1120/1), вимога від т26.08.2009р. (вих. № 03/2-2188) і вимога від 04.09.2009р. (вих. № 03/4-2303), в яких банк пропонував добровільно погасити наявну заборгованість за кредитним договором. Відповідно ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином. Відповідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1046 ЦК України встановлено право позикодавця на отримання від позичальника процентів від суми позики. А статтею 1049 ЦК України також передбачено обов'язок позичальника повернути позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановленому Кредитним договором. Згідно положень Кредитного договору (п.3.1.3.), Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення заборгованості за кредитним договором у разі прострочення сплати чергового платежу по кредиту або процентів за користування кредитом понад 2 (два) місяці. Правомірність такої вимоги позивача також підтверджується частиною 2 ст.1050 ЦК України, якою передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Брокбізнесбанк» є обґрунтованими та доведеними і підлягають задоволенню. Відповідач в зустрічному позові посилається на своє тяжке становище на момент укладення кредитного та іпотечного договорів, що оспорюються, в результаті чого кредитний договір 302N-70 від 03.10.2007р. та іпотечний договір № 302N-70-1, посвідчений 03.10.2007р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованому в реєстрі за реєстровим № 1634, на думку відповідача, були укладені на невигідних для відповідача умовах. Крім того, відповідач вважає, що сторонами не було дотримано істотних вимог правочину. Згідно ч.1 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказів в підтвердження своїх позовних вимог відповідачем не наведено. Представник позивача проти позову заперечувала, посилаючись на його недоведеність та необґрунтованість, та пояснила суду, що для укладення кредитного договору та іпотечного договору в банку розроблені типові форми договорів, які можуть бути скореговані на стадії укладення. Відповідач мав право та можливість внести свої додаткові умови до договорів або внести пропозиції про зміну окремих положень договорів, але не зробив цього на стадії укладення. При укладенні обох спірних договорів було дотримано всіх істотних умов договорів: предмет договору, умови видачі та повернення кредиту, розмір та порядок сплати відсотків та комісій, строк користування кредитними коштами та строк дії договору, відповідальність сторін тощо, дотримано форми договорів - іпотечний договір посвідчений нотаріально. Наявність або відсутність довідки про доходи не є істотною умовою кредитного договору, оскільки надання вказаної довідки передбачено тільки внутрішніми документами банків, а видача кредитів в багатьох випадках здійснюється без такої довідки. Факт примусу з боку позивача укладення кредитного договору та іпотечного договору доказами не підтверджений. Проте в обвинувальному висновку у кримінальній справі № 60100450 по звинуваченню [PERSON] у злочині, передбаченому ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 КК України, знайшов підтвердження факт свідомого надання позивачем підробленого документу до банку для отримання кредиту, визнання ним своєї вини та каяття у вчиненні злочинних дій. Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.06.10 року встановлена вина [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, ч.3 ст. 358 КК України та йому призначене відповідне покарання. Відповідно до вироку, не встановлено, що дії щодо підробки довідки про доходи та отримання кредиту були вчинені останнім під примусом працівників банку. Навпаки, допитаний в якості підсудного [PERSON] пояснив, що необхідність отримання кредиту у будь-який спосіб була викликана необхідністю придбання ним квартири, яку він підібрав заздалегідь для подальшого у ній проживання. Також під час розгляду судом вищевказаної кримінальної справи підсудний [PERSON] пояснив, що кредит сплачує по можливості та не відмовляється погашати його у подальшому, просив суд суворо його не карати та не позбавляти волі. В підтвердження тяжкого становища відповідача на час укладання кредитного та іпотечного договорів доказів також не надано. Своїм підписом при укладенні оскаржуваних договорів [PERSON] підтвердив, що перед укладенням договорів він ознайомлений та погоджується з усіма умовами кредитування та передачі квартири в іпотеку. Це також свідчить про наявність волевиявлення [PERSON] на укладення кредитного та іпотечного договорів, а банк діяв в межах своєї компетенції та порушень чинного законодавства не допустив. Крім цього, суд зазначає, що спірні договори були укладені у жовтні 2007 року, а [PERSON] звернувся до суду із позовними вимогами про визнання їх недійсними лише у червні 2012 року, тобто зі спливом понад 4 роки після їх укладання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зустрічний позов про визнання недійсними кредитного договору та іпотечного договору задоволенню не підлягає. Згідно ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved