Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулось до суду із позовом в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 18 063,99 грн. та судовий збір. Вимоги мотивує тим, що 03.07.2007 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту № 1143500257ЕК/2007-07, відповідно до якого банком відповідачу було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 12 000,00 грн. на строк до 29.06.2009 року включно зі сплатою процентів у розмірі 22,00 % річних. Банк свої зобов'язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав у повному обсязі. Проте, [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого за період з 01.11.2012 року по 01.02.2017 року виникла заборгованість у розмірі 18 063,99 грн., з яких: заборгованість за процентами у розмірі 10 934,07 грн., пеня нарахована на прострочену заборгованість за процентами у розмірі 3 246,98 грн. та пеня нарахована на прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 3 882,94 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, представником ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» [PERSON] суду надано заяву з проханням розглянути справу у відсутності представника банку, у заяві вказала, що позов підтримує, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи заяву представника позивача та те, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як убачається із матеріалів справи, 03 липня 2007 року між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 1143500257ЕК/2007-07, відповідно до умов якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом не більше 12 000,00 грн., процентною ставкою за користування коштами у розмірі 22,00 % річних строком користування до 29.06.2009 року (надалі по тексту - кредитний договір, а.с. 4-5). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Умовами кредитного договору, а саме п. 3.7 визначено, що проценти за користування кредитом нараховуються щомісяця в останній робочий день місяця та/або в дату остаточного повернення Кредиту. Проценти нараховуючться з дня видачі кредиту по останній робочий день місяця або дату, яка передує даті повного повернення кредиту (включно). Пунктом 5.2.2. кредитного договору обумовлено, що позичальник зобов'язується повернути отриманий кредит, використаний Клієнтом та/або Довіреною особою Клієнта, не пізніше дати остаточного погашення, зазначеного у п. 2.3. цього Договору. Згідно пункту 5.2.4. кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплачувати нараховані проценти за користування кредитом щомісяця не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, в якому вони були нараховані, та в дату остаточного повернення кредиту в порядку договірного списання на умовах цього Договору, для чого забезпечувати залишок коштів на КР у необхідному розмірі. Відповідно до п. п. 7.1., 7.2. договору, при неповерненні Кредиту в строки передбачені п. 2.1. та пп. 5.2.6. цього Договору, Позичальник сплачує Кредитору за кожен день прострочки, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів за Кредитом із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу за Кредитом у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. За прострочення сплати процентів за користування Кредитом в термін, визначений пп. 5.2.4. цього Договору, Позичальник сплачує Кредитору за кожний день прострочки, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу по сплаті процентів у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.12.2012 року з відповідача на користь позивача стягнута заборгованість за вищевказаним кредитним договором за період з 31.10.2009 року по 30.10.2012 року в сумі 10 247 грн. 66 коп. (а.с. 14-16). Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого за період з 01.11.2012 року станом на 01.02.2017 року виникла заборгованість у розмірі 18 063,99 грн., що включає: заборгованість за процентами у розмірі 10 934,07 грн., пеню нараховану на прострочену заборгованість за процентами у розмірі 3 246,98 грн. та пеню нараховану на прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 3 882,94 грн. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За нормою ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду не надано. Отже, за викладених вище обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 1 600 грн. (а.с. 17).

Outcome: approved