Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), правонаступник ТОВ «КБ «Дельта» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною лінією. Свої вимоги мотивує тим, що 13.11.2012 року між ПАТ «КБ «Дельта» та [PERSON] шляхом акцептування банком, Пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 001-15018-131112 (далі - Договір), згідно якої банк відкриває картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні зі встановленим лімітом кредитної лінії у розмірі 5 000 грн. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачці картковий рахунок та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 5 000 грн., відповідачка скористалася кредитною лінією, але зобов'язання за кредитним договором не виконала належним чином, в результаті чого станом на 03.01.2014 року виникла прострочена заборгованість за кредитом у загальній сумі 7 052 грн., яка до теперішнього часу не погашена. У зв'язку з зазначеним позивач просить стягнути на його користь з відповідачки заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 7 052 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивача. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що 13.11.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитну угоду № 001-15018-131112 (а.с.5). Відповідно до частини 2 Договору банк відкриває картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні зі встановленим лімітом кредитної лінії у розмірі 5 000 грн. зі строком ліміту кредитної лінії: 364 (календарні) дні. Згідно з п.1. частини 3 кредитного договору обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід'ємною частиною договору. Пунктом 2.1. частини 3 кредитного договору передбачено, що моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції, щодо укладення договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата підписання банком даної Пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4. частини 3 кредитного договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4. частини 2 Пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у Пропозиції та не потребує підписання додаткових умов до Пропозиції. У відповідності до п. 2.5. частини 3 кредитного договору, відповідає до підписання Пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту. Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За таких обставин, суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідачки борг за кредитною угодою № 001-15018-131112 від 13.11.2012 року у загальному розмірі 7 052 грн., який станом на 03.01.2014 року складається з: - тіло кредиту - 3302 грн.; - прострочене тіло кредиту - 1650 грн.; - заборгованість за комісіями - 2100 грн. За правилами ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved