Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулось в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 3651,22 доларів США, що в еквіваленті до української гривні становить 93653,79грн. В обґрунтування вимог вказує, що 21.03.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 60400 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення кредиту 19.03.2027р. Взяті на себе зобовязання не виконує, у звязку з чим представник позивача просить суд позов задовольнити, стягнути із боржника заборгованість за нарахованими процентами за період з 21.03.2016р. по 31.08.2016р. в розмірі 3651,22доларів США. У судове засідання представник позивача не зявився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомленим у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо зазначені ним причини визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 21.03.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №TEMLGК00520014. Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії в розмірі 60400 доларів США на купівлю житла, а також у розмірі 10400 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом , з кінцевим терміном повернення кредиту 19.03.2027р. Згідно п.2.2.2 договору кредиту відповідач зобов»язався сплачувати відсотки за користування кредитом відповідно до п.1.1, 3.1, 3.2. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Пунктом 3.2. договору передбачено, що при порушенні позичальником зобов»язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 2,15 % на місяць, нараховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до п.4.1. договору кредиту, при порушенні позичальником будь якого з зобов»язань, передбачених п.п.2.2.2, 2.2.3 договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов»язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Відповідач належним чином не виконував свої зобовязання згідно умов кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 31.08.2016 року складає 218972,01 доларів США, з яких: 59863,82 доларів США - заборгованість по кредиту, 27528,59 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 5099,67доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 126479,93доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором. Враховуючи наведене, банк просить стягнути з позичальника частину заборгованості, а саме нарахованих процентів за період з 21.03.2016р. по 31.08.2016р. в розмірі 3651,22доларів США. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязаннні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязанння (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. В силу вимог ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь банку заборгованості за нарахованими процентами за період 21.03.2016р. по 31.08.2016р. в розмірі 3651,22доларів США. Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. В силу вимог ст. 88 ЦПК України, в користь позивача із відповідача слід стягнути понесені судові витрати по справі, зокрема 1404,81грн.судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved