Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту - ПАТ КБ «ПриватБанк»), 19.08.2014 року звернулось до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача заборгованості за договором № б/н від 26.07.2011 року, на загальну суму 9576 гривень 02 копійки та 243 гривні 60 копійок сплаченого при зверненні до суду з позовом судового збору. З позовної заяви вбачається, що 26.07.2011 року, відповідно до укладеного договору № б/н, [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідач у порушення норм закону та умов договору зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та станом на 30.06.2014 року має заборгованість - 9576,02 гривень, яка складається з наступного: 3908,90 грн. - заборгованість за кредитом; 3415,85 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 1319,08 грн. - заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500. 00 грн. - штраф (фіксована частина); 432,19 грн. - штраф (процентна складова). Вищевказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, але надав на адресу суду заяву, згідно з якою позов підтримала у повному обсязі, просить його задовольнити, розглянувши справу за його відсутності. Відповідач, у судове засідання не з'явився, але від нього до канцелярії суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197 ЦПК України. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом достовірно встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: 26.07.2011 року на підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанке [PERSON] отримав платіжну картку Кредитка «Універсальна» з встановленням кредитного ліміту в розмірі 9000 гривень. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банка, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до розрахунку за договором №б/н від 26.07.2011 року [PERSON] періодично отримував кредитні кошти з кредитної картки, однак своєчасно не повертав, та станом на 30.06.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 9576,02 гривень, яка складається з: 3908,90 грн. - заборгованість за кредитом; 3415,85 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 1319,08 грн. - заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500. 00 грн. - штраф (фіксована частина); 432,19 грн. - штраф (процентна складова). Як передбачено п. 1.1.2.5 Умов та правил надання банківських послуг клієн зобов?язаний погашати заборгованість по Кредиту, процентам за його користування, а також сплачувати комісії. П.1.1.5.23 вказаних Умов, за несвоєчасну оплату послуг, передбачених даним Договором, Умовами та Правилами Клієнт платить Банку по кажному випадку порушення пеню в розмірі 0,1 % від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла неа момент, за який платиться пеня, за кожен день прострочки. П.1.1.5.32 передбачено, що при порушення Клієнтом строків платежів за любим з грошових злобов?язань, передбачених даним договором, більше ніж на 30 днів Клієнт зобов?язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій. Стаття 526 ЦК України закріплює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 623 ЦК України, боржник, який прострочив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. За правилами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Дослідивши обставини справи та беручи до уваги наведені положення законодавства, суд вважає встановленим обов'язок відповідача повернути позивачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного між ними договору, порушене право позивача таким, що підлягає захисту згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, а позов в цій частині обґрунтованим та підлягаючим задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При звернені до суду ПАТ КБ «Приват Банк» було сплачено 243 гривні 60 копійки судового збору, що підтверджується відповідним платіжним дорученням. На підставі наведеного позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним та документально підтверджених судових витрат є обґрунтованим та підлягаючим задоволенню.

Outcome: approved