Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Експрес-Банк» звернулося до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 9 квітня 2013 року між публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Експрес-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2999/30/К/ДЗ, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит на споживчі потреби в сумі 10000 грн. строком на 24 місяці, до 9 квітня 2015 року зі сплатою 29 % річних. Умовами договору було передбачено можливість списання Банком щомісяця 417 грн. з поточного (карткового рахунку) Позичальника для погашення тіла кредиту. Також відповідно до умов договору відповідач зобов'язався повідомити позивача про припинення трудових відносин з підприємством, яке було роботодавцем на момент видачі кредиту, а також у разі зміни карткового рахунку, на який зараховується заробітна плата. Однак 10 квітня 2014 року відповідач звільнився не повідомивши про це позивача та припинив отримувати заробітну плату через карткові рахунки позивача. Відповідно до умов договору позивач має право достроково витребувати у відповідача кредит з нарахованими процентами та інші платежі, що підлягають сплаті згідно з умовами кредитного договору у разі будь-якого невиконання або неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором, в тому числі у випадку припинення трудових відносин з підприємством, яке було роботодавцем на момент видачі кредиту. Станом на 11 серпня 2014 року загальна сума боргу за кредитним договором становить 8608 грн. 91 коп., а саме: 6247 грн. - тіло кредиту; 109 грн. 25 коп. - інфляційні нарахування; 1053 грн. 57 коп. - проценти; 39 грн. 10 коп. - інфляційні нарахування на проценти; 159 грн. 99 коп. - пеня; 1000 грн. - штраф. Окрім того 16 березня 2012 року між відповідачем та позивачем було укладено договір № 1 про внесення змін до Договору № 2999:132 від 31 липня 2002 року на відкриття рахунку завантаження з встановленням ліміту овердрафту. Відповідно до умов договору відповідачу було перераховано 437 грн. Станом на 11 серпня 2014 року непогашена заборгованість по тілу овердрафта становить 614 грн. 64 коп.: 433 грн. 89 коп. - тіло овердрафту; 46 грн. 43 коп. - інфляційні нарахування на тіло овердрафту; 92 грн. 08 коп. - проценти; 3 грн. 27 коп. - інфляційні нарахування на проценти; 38 грн. 97 коп. - пеня. На підставі вищевикладеного позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача загальну суму заборгованості за двома договорами на суму 9223 грн. 55 коп. та понесені судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 9 квітня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експерс-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2999/30/К/ДЗ. Відповідно до умов договору позичальник отримав кредит в сумі 10000 грн. на споживчі потреби та взяв на себе зобов'язання по поверненню кредиту у відповідності до умов договору із кінцевим терміном до 9 квітня 2015 року. Пунктом 1.4 за користування кредитними коштами встановлена процентна ставка у розмірі 29 % (а.с.6-7). Також 16 березня 2012 року між публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експерс-Банк» та [PERSON] було укладено договір № 1 про внесення змін до договору № 2999:132 від 31 липня 2002 року про видачу платіжної картки НСМЕП і розрахункове обслуговування фізичних осіб з відкриттям банківських рахунків. Відповідно до умов договору відповідачу було перераховано 437 грн. кредиту строком на 12 місяців зі сплатою 31% за користування кредитними коштами (а.с.12-13). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Уклавши з публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес-Банк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, [PERSON] систематично порушував договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 11 серпня 2014 року становить 7300 грн. 57 коп.: 6247 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 1053 грн. 57 коп. - заборгованість по відсотках (за кредитним договором № 2999/30/К/ДЗ від 9 квітня 2013 року) та 525 грн. 97 коп.: 433 грн. 89 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 92 грн. 08 коп. - заборгованість по відсотках) (а.с.5). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Пунктом 5.3.10 кредитного договору передбачено, що кредитодавець маж право достроково витребувати від позичальника кредит з нарахованими процентами за період фактичного користування ним та платежі, що підлягають сплаті згідно умов договору в тому числі у випадку будь-якого невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором. Матеріалами справи підтверджується, що повідомлення про наявність прострочених чергових платежів та необхідність повернення заборгованості надсилались [PERSON] 22 травня та 12 червня 2014 року (а.с.30), проте вимоги банку виконані не були. Доказів повернення кредиту на день ухвалення рішення сторонами суду не надано. У зв'язку з цим вимога позивача про стягнення всієї суми заборгованості за кредитним договором № 2999/30/К/ДЗ від 9 квітня 2013 року, а саме дострокового виконання зобов'язання за кредитним договором є законною та обґрунтованою. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Пунктами 6.2, 6.3 кредитного договору № 2999/30/К/ДЗ від 9 квітня 2013 року передбачено за прострочення позичальником визначеного договором строку сплати процентів за користування кредитом та повернення кредиту в строки, визначені договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого виконання зобов'язання за кожний день прострочення. Внаслідок порушення строків платежів за кредитним договором станом на 11 серпня 2014 року позивачем нараховано пеню в сумі 198 грн. 96 коп.: 117 грн. 87 коп. - пеня по кредиту; 42 грн. 12 коп. - пеня по відсотках; 3 грн. 58 коп. - пеня по відсотках по овердрафту; 35 грн. 39 коп. - пеня по овердрафту (а.с. 5). Також у відповідності до п. 6.4 кредитного договору № 2999/30/К/ДЗ від 9 квітня 2013 року за неналежне виконання позичальником умов договору позивачем нараховано штраф в сумі 1000 грн. - 10% від суми отриманого кредиту. Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. На підставі чого позивачем нараховано інфляційні витрати по кредитному договору № 2999/30/К/ДЗ від 9 квітня 2013 року: на тіло кредиту в сумі 109 грн. 25 коп., на відсотки - 39 грн. 10 коп. та за договором від 16 березня 2012 року: 46 грн. 43 коп. - на тіло кредиту та 3 грн. 27 коп. - на відсотки, стягнення яких на думку суду також є правомірним. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати понесені позивачем, а саме судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved