Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» з відповідача заборгованість за Кредитним договором в розмірі 10 976, 75 грн. та 1378, 00 грн. судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що відповідно до укладеного 10 лютого 2010 року Кредитного договору на умовах приєднання до Умов та правил надання банківських послуг [PERSON] надано право отримувати кредит в межах встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування таким у розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. В ході виконання кредитного договору відповідач отримала кредитні кошти, однак не проводила сплату кредитних ресурсів та нарахованих по кредиту відсотків, а тому станом на 31 грудня 2015 року виникла заборгованість в розмірі 10 976, 75 грн., що складає: 3 139, 06 грн. - заборгованості по сумі виданого кредиту; 5 156, 68 грн. - заборгованості по відсотках за користування кредитом; 1 682, 12 грн. - заборгованості по пені; 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина); 498, 89 грн. - штраф (процентна складова). Заочним рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 10 березня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 10 976, 75 грн. боргу. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 19 травня 2016 року, постановленою за заявою відповідача про перегляд заочного рішення, таке скасовано. В запереченнях на заяву відповідача про скасування заочного рішення позивач додатково пояснив, що кінцевий строк погашення кредиту визначається терміном дій виданої відповідачу кредитної карточки, а саме останній день серпня 2014 року. А тому, звернення до суду в лютому 2016 року є в межах строку позовної давності. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач в судовому засіданні позов заперечила. Заперечуючи позов покликалась на те, що кредитною картою користувалась лише в 2010 році. В подальшому кредиту не отримувала. Банком з її пенсійного рахунку (пенсійної картки) стягувались кошти на погашення кредиту. Вважає, що у неї відсутня заборгованість перед банком. Представник відповідача - адвокат Раврик І.Д. позов заперечив. Заперечуючи позов покликався на те, що кредит виданий з кінцевим терміном повернення 1 рік, а саме 10 лютого 2011 року. Банк звернувся до суду з пропуском трьохрічного строку позовної давності, а тому з цих підстав слід відмовити в позові. Заслухавши пояснення відповідача, його представника, з'ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного Кредитного договору від 10 лютого 2010 року на умовах приєднання до Умов та правил надання банківських послуг сторонами погоджено можливість отримання [PERSON] кредиту у розмірі встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2, 5 % місячних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 8). Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, строку дії кредитного Договору - 12 місяців з часу підписання. Якщо протягом цього часу жодна із строрін не проїнформує іншу про припинення строку дії договору, такий вважаєтся пролонгований на цей же строк (а.с. 13). Кредитний договір слід вважати пролонгованим, оскільки по сливу річного строку сторони реалізовували свої права та виконували обов'язки, зокрема позичальник користувалась відновлювальною кредитною лінією - отримувала кредитні кошти в термін до 27 квітня 2011 року (а.с. 38), банк - видавав кредитні кошти, здійснював нарахування процентів, тощо. Відповідно до п. 5.4. Умов та правил надання банківських послуг (правил користування платіжною карткою), строк погашення процентів за користування кредитом - щомісячно за попередній місяць; строку погашення кредиту - не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (а.с. 14). Строк дії кредитної платіжної картки позивача - серпень 2014 року. За договором про надання банківських послуг (позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким встановлено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 ЦК України) (Правова позиція ВС України у справі 6-61 цс - 14). Відтак, перебіг строку позовної давності за вимогами по сплаті: - процентів за користування кредитом визначається строком сплати щодо кожного платежу; - виданого кредиту - 01 вересня 2014 року. Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. 12 лютого 2013 року відповідачем внесено кошти на погашення процентів за користування кредитом. Відтак, по вимогах банку щодо сплати процентів за користування кредиту, строк сплати яких за межами трьохрічного строку, строку позовної давності переривається і перебіг такої починається заново. В ході виконання кредитного договору відповідач отримала кредитні кошти, однак не проводила сплату кредитних ресурсів та нарахованих по кредиту відсотків, а тому станом на 31 грудня 2015 року виникла заборгованість: - 3 139, 06 грн. - по сумі виданого кредиту; - 5 156, 68 грн. - по відсотках за користування кредитом, яку слід стягнути. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені); Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні строків платежів по любому з грошових зобов'язань понад 120 днів, клієнт сплачує штраф в розмірі 500 грн. + 5% від ціни позову. Порушення виконання зобов'язань мали місце, зокрема щодо повернення суми кредиту - 01 вересня 2014 року, процентів за користування таким - значно раніше. З огляду на виникнення обов'язку сплатити штраф - найпізніше - 29 грудня 2014 року, та час звернення банку з позовом до суду - 08 лютого 2016 року, позов в цій частині пред'явлено по спливу строку позовної давності, а тому в такому слід відмовити. Щодо вимог в частині стягнення нарахованої пені за користування кредитом, то така підлягає до стягнення в розмірі 500 грн. в межах строку позовної давності - 1 рік до часу звернення до суду (а.с. 7). Відповідно до ст. 88 ЦПК України на відповідача слід також покласти понесені позивачем судові витрати, а саме стягнути 1378, 00 грн. сплаченого судового збору. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: partial