Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до укладеного договору б/н від 04.09.2010 року відповідач утримав кредит у розмірі 9000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач належним чином не виконав зобовязання за договором, у звязку з чим станом на 31.12.2016 року за ним утворилась заборгованість в сумі 228696,42 грн., яка складається з наступного: 29193,18 грн. заборгованість за кредитом, 199353,24 грн. заборгованість по відмоткам за користування кредитом, 150 грн. заборгованість за пенею та комісією. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26.03.2015 року з відповідача за даним кредитним договором було стягнено заборгованість в сумі 46009,10 грн., яку треба вирахувати з суми заборгованості станом на 31.12.2016 року. Різниця становить 199353,24 грн. Проте позивач як кредитодавець на свій розсуд може вимагати будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 04.09.2010 року в сумі 106000 грн., яка складається з заборгованості по відсоткам за користування кредитом. У судове засідання сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не зявилися. Представник позивача просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач причини неявки суду не повідомив. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 04.09.2010 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, який складається з «Анкети-заяви позичальника», довідки про умови кредитування та Витягу з Умов та правил надання банківських послуг, затверджені наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256. Згідно з Анкетою-заявою позичальника б/н від 04.09.2010 року та довідки про умови кредитування, ПАТ КБ «Приватбанк» було надано кредит [PERSON] у сумі 9000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на строк 27 місяців включно. Штраф при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів, складає 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, при порушені позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. В копії рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26.03.2015 року по справі №428/1285/15-ц вказано, що з [PERSON] га користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнено заборгованість в сумі 46009,10 грн. Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто. З частини 1 ст. 530 ЦК України вбачається, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Як вбачається з матеріалів даної справи відповідач свої зобовязання за кредитним договором б/н від 04.09.2010 року належним чином не виконував, тому згідно розрахунку, наданого банком, станом на 31.12.2016 року за ним утворилася заборгованість, яка складається з: 29193,18 грн. заборгованість за кредитом, 199353,24 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 150 грн. заборгованість за пенею та комісією. Всього заборгованість за кредитом становить 228696,42 грн. Сума за кредитом, задоволена рішенням суду 46009,10 грн. Різниця між поточною заборгованістю та заборгованістю, задоволеною рішенням суду становить 199353,24 грн. З огляду на вказане, враховуючи, що позивач просить стягнути частину суми заборгованості в розмірі 106000 грн., суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 106000 грн., та складається з заборгованості по відсоткам за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням №BO908B17DZ від 08.02.2017 року про сплату судового збору в розмірі 1600 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 1600 грн.

Outcome: approved