Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 6 серпня 2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11379666000.Відповідно до умов даного договору [PERSON] отримав кредит в сумі 100000 дол. США, який зобов'язувася повернути у повному обсязі в строк до 5 серпня 2015 року або достроково зі сплатою 14,50 відсотків річних за користування кредитом. 6 лютого 2009 року було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про надання споживчого кредиту, згідно якої номер договору було змінено на № 11379666001 та відповідачу було продовжено кінцевий термін повернення кредиту до 5 серпня 2023 року. з метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором іпотекодавці, [PERSON] та [PERSON], передали в іпотеку нерухоме майно, а саме: кафе загальною площею 164,1 кв.м. по [ADDRESS]. Про що було укладено договір іпотеки № 11379666000-З від 6 серпня 2008 року. На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «Укрсиббанк» змінило назву на публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк». 8 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. На підставі даного договору до позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. У зв'язку з неналежним виконанням умов Договору про надання кредиту утворилася заборгованість у розмірі 166116,68 дол. США, що за курсом НБУ складає 1327770, 62 грн., яка складається з: 100000 дол. США, що згідно з курсом НБУ складає 799300 грн. - заборгованість за кредитом; 66116,68 дол. США, що згідно з курсом НБУ складає 528470,62 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом. На підставі вищевикладеного, позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки. Також позивач просив суд припинити право власності на предмет іпотеки Іпотекодержателів у відповідності до ст. 346 Цивільного кодексу України та визнати право власності на предмет іпотеки за позивачем. Окрім того позивач просив суд витребувати від відповідачів та передати позивачу технічний паспорт та правовстановлюючі документи (або їх дублікати) на предмет іпотеки, оскільки без цих документів позивач не зможе зареєструвати право власності в державній реєстраційній службі. В судове засіданні представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В попередньому судовому засіданні позов підтримав та просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи без їх участі не надали. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Державна реєстраційна служба України, в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, подала письмові пояснення щодо позовної заяви, в яких зазначено, що у випадку визнання за позивачем права власності на нерухоме майно, рішення суду є підставою для державної реєстрації права власності на нерухоме майно у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та обтяжень» та порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 17 жовтня 2013 року № 868. У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 6 серпня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11379666000, згідно з яким позичальник отримав кредит в сумі 100000 дол. США на строк до 5 серпня 2015 року з умовами сплати процентів за користування кредитом 14,50 % річних (а.с. 10-16) 6 лютого 2009 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 11379666000 від 6 серпня 2008 року, згідно з умовами якої було змінено номер договору на № 11379666001 та змінено термін повернення кредиту - до 5 серпня 2023 року (а.с.20-21). В забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту 6 серпня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 11379666000-З, згідно з умовами якого Іпотекодавці з метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за трьома кредитними договорами, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 11379666000 від 6 серпня 2008 року, нерухоме майно: кафе загальною площею 164,1 кв.м. по [ADDRESS] (а.с. 24-27). 8 грудня 2011 року між публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» та публічним акціонерним товариством «ДельтаБанк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 11379666000 від 6 серпня 2008 року. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Уклавши із акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» договір про надання споживчого кредиту та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON] порушив договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка згідно з розрахунком позивача станом на 26 червня 2013 року становить 166116, 68 дол. США, з яких: 100000 дол.США - тіло кредиту та 66116,68 дол. США - відсотки. З них прострочена заборгованість складає: 12 461,99 дол.США - тіло кредиту та 22818,92 дол. США - відсотки (а.с. 33). Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Доказів повернення кредиту на день ухвалення рішення сторонами суду не надано. Згідно зі ст. 572 Цивільного кодексу України кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Аналогічне положення містить частина перша ст. 33 Закону України «Про іпотеку», згідно з якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 592 Цивільного кодексу України заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена - звернути стягнення на предмет застави у випадках , встановлених договором. Згідно з п. 4.1.1. Договору іпотеки Іпотекодержатель має право зверення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення Іпотекодавцями будь-якого зобов'язання за цим договором. Судом встановлено, що 29 жовтня 2013 року на адресу [PERSON] та [PERSON] було направлено повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання порушеного зобов'язання у тридцятиденний строк (а.с.49-58). Проте вимоги банку не були виконані, а тому у позивача виникло право на дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки. З урахування вищевикладеного суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з п.8 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника. Нормами чинного законодавства позивачу надано право на власний розсуд обирати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, в тому числі шляхом визнання за ним права власності на пердмет іпотеки. А тому,

Outcome: approved