Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 24 червня 2008 року № б/н, мотивуючи позов тим, що 24 червня 2008 року відповідач, відповідно до укладеного договору від 24 червня 2008 року № б/н отримав кредит у сумі 10000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку із порушенням зобов'язань за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість за кредитом у розмірі 9494,80грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 15105,61 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 7487,40грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг, штраф фіксованої частини в розмірі 500,00 грн. та штраф процентна складова - 1604,39грн., що разом складає 34192,20грн., тому просить стягнути вказану суму та витрати по сплаті судового збору на користь позивача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав відповідні пояснення, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через оголошення в пресі, причини неявки суду не повідомив. Суд, з урахуванням думки представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача, вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона забов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього кодексу, інших актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 24 червня 2008 року [PERSON] подано заяву до ПАТ КБ «Приватбанк» для отримання кредитного ліміту на платіжну картку (а.с. 13-14), 25 липня 2008 року відповідачем отримано платіжну картку з кредитним лімітом у сумі 10000,00 грн., базовою відсотковою ставкою 2,5% на місяць та узгоджено умови і правила надання банківських послуг. Відповідно до п. 9.3 Умов і правил надання банківських послуг карт рахунки відкрити на невизначений строк за виключенням умов, викладених у п.п. 9.6, 9.7 цих умов (а.с. 15-21). Пунктом 5.5 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що за використання кредиту банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку з розрахунку 360 календарних днів. Відповідно до пункту 5.5.1 Умов та правил надання банківських послуг, за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань тримач сплачує відсотки за підвищеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розміри якої визначаються тарифами. Згідно розрахунку наданого позивачем, за відповідачем рахується заборгованість за кредитом у розмірі 9494,80грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 15105,61 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 7487,40грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг, штраф фіксованої частини в розмірі 500,00 грн. та штраф процентна складова - 1604,39грн., що разом складає 34192,20грн. (а.с. 5-12). У відповідності з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором від 24 червня 2008 року № б/н не виконував, а отже зобов'язаний сплатити позивачу заборгованість за кредитом, заборгованість по процентам за користування кредитом, заборгованість по комісії за користування кредитом та штрафні санкції. Враховуючи наведене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Розподіляючи судові витрати, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved