Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів кредитної заборгованості та штрафних санкцій, що утворилися внаслідок неналежного виконання ними зобов'язання щодо повернення наданих кредитних коштів та відсотків за ними. Представник позивача у судове засідання не з'явився надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволені наполягає та просить розгляд справи провести без його участі (а.с.77). Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день та час його проведення повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомили, що є підставою для розгляду справи за їх відсутності у заочному порядку. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що між ПАТ «КБ «Надра» та відповідачем [PERSON], було укладено кредитний договір № 8/2006/840-К/627-А від 20.01.2006 р. (а.с. 15-18). Видача банком та отримання позичальником кредитних коштів підтверджується заявою на видачу готівки від 20.01.2006 р. (а.с. 21). Судом встановлено, що станом на 09.12.2013 заборгованість позичальника перед банком за укладеним кредитним договором складає 32 257, 56 доларів США. Пунктом 3.6 Кредитного договору визначено, що якщо протягом дії цього договору позичальник несвоєчасно та/чи неповністю вніс черговий мінімально необхідний платіж та/чи інші платежі, передбачені цим договором, банк приймає виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором в наступному порядку: - плата за управління кредитом; - прострочені відсотки за користування кредитом; - відсотки за користування кредитними коштами; - пені, штрафи та неустойки; - прострочені сума кредиту; - сума кредиту. Відповідно до п.п. 5.2-5.3 Кредитного договору у разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу з погашення кредиту, визначеного у п. 3.4.3 цього договору, а також у випадку прострочення строку дострокового виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту, сплаті всіх нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 4.2.3 договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. У разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3.2, 4.3.4, 4.3.10, 4.3.12, 4.3.13 договору позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеного п. 1.1 цього договору, за кожний випадок. З урахуванням наведених положень кредитного договору позивачем визначено загальну заборгованість позичальника в сумі 32 257, 56 доларів США, що за курсом НБУ складає 257 834, 68 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 3 805, 23 доларів США, що за курсом НБУ складає 30 415, 20 грн., заборгованість за процентами - 1 906, 58 доларів США, що за курсом НБУ складає 15 239, 0 грн., комісія - 1 155, 36 доларів США, що за курсом НБУ складає 9 234, 79 грн., пеня - 24 603, 99 доларів США, що за курсом НБУ складає 196 659, 69 грн., штрафи - 786, 40 доларів США, що за курсом НБУ складає 6 285, 70 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором з відповідачем [PERSON] 20.01.2006 р. було укладено договір поруки № 627/1 (а.с. 19-20). Пунктами 1.1, 1.2 цього договору передбачено, що поручитель [PERSON] поручається перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором № 8/2006/840-К/627-А від 20.01.2006, сплатити можливі штрафні санкції. Позичальник повинен виконати зобов'язання в тому ж порядку, який встановлено для позичальника кредитним договором. Поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно із ст. 1054 ЦК України обов'язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені зокрема договором. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 16 ЦК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі. Згідно із ст. ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником його обов'язку, а у випадку порушення такого обов'язку боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від кожного з них окремо. Статтями 1050, 1054 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. З урахуванням встановлених фактичних обставин справи та змісту вищезазначених положень закону суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved