Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (Далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з зазначеною позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідачки заборгованість по кредиту на загальну суму 12730,11 грн., а також судовий збір у розмірі 243,60 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між позивачем і відповідачкою 14.07.2005р. був укладений кредитний договір б/н (далі - Кредитний договір) на загальну суму 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом на строк дії картки. Відповідно до умов зазначеного договору ПАТ КБ «ПриватБанк» надав, а [PERSON] отримала кредит в сумі 3000,00 грн. Відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 30.11.2013р. в останньої перед позивачем виникла заборгованість по процентам, штрафам на загальну суму 12730,11 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки, оскільки остання ухиляється від добровільного погашення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялася належним чином, про свідчать поштові повідомлення про вручення їй судових повісток про виклик до суду, однак до суду не з'являлася, клопотання про розгляд справи у її відсутність не подавала, про причини неявки також не повідомляла. Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена у його письмовій заяві, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, судом, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню із наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов'язального права, пов'язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов'язків по поверненню кредитних коштів кредитору, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Між ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 14, 16, 17,) та [PERSON] (а.с. 13) 14.07.2005р. був укладений Кредитний договір б/н на підставі якого позивач передав кредит відповідачці в розмірі 3000,00 грн., на платіжну картку № [NUMBER] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 8-12). Згідно заяви від 14.07.2005р., відповідачка отримала кредитний ліміт у розмірі 3000,00 грн. (а.с. 8). В порушення умов Кредитного договору відповідачка взяті на себе зобов'язання не виконувала, внаслідок чого в неї виникла заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 30.11.2013р., яка згідно розрахунку, наданого позивачем складається з заборгованості по процентам, штрафам на загальну суму 12730.11 грн. (а.с. 6-7). 24.12.2007р. Арцизьким районним судом Одеської області видано судовий наказ про стягнення заборгованості у сумі 3900,42 грн. з [PERSON] за Кредитним договором від 14.07.2005р. та судових витрат (а.с. 5). Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимогою закону. Згідно, ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В силу ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк чи інший фінансовий заклад зобов'язані видати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит, та сплатити проценти. Однак, всупереч умовам договору та вимог чинного законодавства відповідач належним чином свої зобов'язання по поверненню кредиту не виконав та не здійснював повернення кредиту у встановлені договором строки у повному обсязі. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, правильність якого перевірена судом, загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем станом на 30.11.2013р. становить 12730,11 грн., у тому числі: заборгованість по процентам - 11647,72 грн., по штрафам - 1082,39 грн. (а.с. 6-7). Доказів, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦК України, щодо неправильності розрахунку заборгованості відповідачем не надано, відтак, розрахунок приймається судом як доказ у вирішенні спору. Заперечень проти суми позову відповідач не подав. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом на загальну суму 12730,11 грн. Суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню, оскільки викладені позивачем в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені відповідним платіжним дорученням (а.с. 1). На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, 625, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved