Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство КБ ПриватБанк звернулось в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13.02.2013 р. відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки, [PERSON] свої зобовязання по договору не виконав, станом на 16.11.2014 року у нього утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі 15594,57 грн., яка складається із суми заборгованості по кредиту у розмірі 8498,86 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 4931,71 грн., 945,21 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом; а також штрафу (фіксована частина) - 500.00 грн. і штрафу (процентна складова)- 718,79 грн.. З огляду на наведене просив, стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. 17.02.2015 р. відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження матеріали справи, та виклик у судове засідання на 05.03.2015 р.. Рекомендований лист відповідач отримав 18.02.2015 р.. Окрім цього, відповідачу було надіслано рекомендований лист із повісткою про виклик у судове засідання на 23.04.2015 р., який відповідач отримав 26.03.2015 р., що підтверджується його підписом у повідомленні про вручення поштового відправлення. Тому, суд відповідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що ПАТ ПриватБанк та [PERSON] 13.02.2013 року уклали кредитний договір б/н, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Відповідач [PERSON] не виконав належним чином умов договору, щомісячні платежі за кредитним договором у встановлені строки не вносив. Згідно п.2.1.1.7.6 Умов надання кредиту, при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 13.02.2013 року за [PERSON] станом на 16.11.2014 року рахується прострочена заборгованість по кредиту, яка складається із суми заборгованості по кредиту у розмірі - 8498,86 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 4931,71 грн., 945,21 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом; а також штрафу (фіксована частина) - 500.00 грн. і штрафу (процентна складова)- 718,79 грн.. В силу ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст.527 ч.1 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Оскільки, відповідач належним чином не виконав свої зобовязання перед банком, своєчасно не погасив заборгованість за кредитом та відсотками, тому суд приходить до переконання що позов підлягає до задоволення. Відповідно до змісту ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved