Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.01.2013 року загальною сумою 18366,82 грн. та судові витрати у справі. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.01.2013 року [PERSON] отримав кредитну картку «Універсальна». 04.11.2014 року відповідачу переоформлено кредитну карту на «Gold» відповідно до тарифів якої, останній отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Взятих на себе зобов'язань відповідач не виконує, у зв'язку з чим, станом на 02.02.2016 року виникла заборгованість у розмірі 18366,82 грн. Представник позивача в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином. Тому, суд, отримавши згоду представника позивача, ухвалив розглянути справу заочно, тобто у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України ухвалює рішення без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: у відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Зокрема, встановлено, що 10.01.2013 року [PERSON] отримав кредитну картку «Універсальна». 04.11.2014 року відповідачу переоформлено кредитну карту на «Gold» відповідно до тарифів якої останній отримамала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Станом на 29.02.2016 року у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором від 10.01.2013 року у розмірі 18366,82 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом - 7792,92 грн.; суми заборгованості по процентам за користування кредитом 8223,10 грн.; суми заборгованості за пенею та комісією 1000,00 грн., штрафи - 500 грн. (фіксована частина), 850,80 грн. (процентна складова). Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стосовно стягнення сум штрафів, а саме фіксована частина 500 грн. та процентна складова 850,80 грн., суд має зазначити, що згідно Умов та правил надання споживчого кредиту у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту позичальник сплачує банку пеню при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн.+5% від суми заборгованості. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Кредитним договором передбачено відповідальність за порушення зобов'язання, а саме: пеня та штраф. [PERSON] за одне й те саме порушення зобов'язання передбачена подвійна відповідальність одного виду. При цьому в ст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. [PERSON] неправомірно просить одночасно застосувати подвійну відповідальність одного виду за одне й те саме правопорушення. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення штрафів задоволенню не підлягають, а решта вимог на суму 17016,02 грн. обґрунтована та законна. В порядку ст. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 1378 грн. 00 коп. На підставі ст. ст. 202, 203, 207, 208, 215, 526, 551, 610-612, 625, 1046, 1049-1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: partial