Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - позивач, або ПАТ) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості по відсоткам нарахованих на прострочену заборгованість по кредитному договору у сумі 18104,00 грн., стягнення судового збору у сумі 243,60 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 травня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №DNH4KS95000124. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач отримав споживчий кредит у сумі 4960,00 грн. на строк з 26.05.2006р. по 26.05.2008р. включно, за умов зобов'язання позичальника поверненню кредиту, сплати відсотків у встановлений термін. При порушенні зобов'язань позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 6% на місяць від суми залишку непогашеної кредитної заборгованості. У порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, у результаті чого виникла заборгованість по нарахованим на прострочену заборгованість відсоткам за період з 09.12.2009р. по 09.12.2014 р. у сумі 18104,00 грн. У зв'язку з цим, просив позовні вимоги задовольнити в повному об'ємі. Представник позивача до судового засідання не прибула, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує з підстав викладених у позові, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, за відомим місцем реєстрації, відповідно до положень п.5 ч.5 ст. 74 ЦПК України. У зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача постановити заочне рішення. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини. 26.05.2006 року ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №DNH4KS95000124, відповідно до умов якого відповідач отримав споживчий кредит у сумі 4960,00 грн. на строк з 26.05.2006р. по 26.05.2008р. включно, за умов зобов'язання позичальника поверненню кредиту, сплати відсотків у встановлений термін. При порушенні визначених зобов'язань, позичальник повинен сплачувати банку відсотки за користування кредитом у розмірі 6% на місяць від суми залишку непогашеної кредитної заборгованості. Позичальник зобов'язався повернути позивачу суму кредиту, відсотків, винагороди, відповідно до заяви, умов та Правил надання банківських послуг, з якими він був ознайомлений під підпис. Проте, у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, у результаті чого виникла заборгованість по нарахованим на прострочену заборгованість відсоткам за період з 09.12.2009р. по 09.12.2014 р., у сумі 18104,00 грн., згідно наданого банком розрахунку: 4960,00грн.*0,2%*1825 днів простроченя/100=18104,00 грн., який суд перевірив та вважає правильним. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Оскільки, у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, щомісячних погашень кредиту не здійснював, внаслідок чого виникла заборгованість по відсоткам нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту та суду надані докази, що підтверджують існування вказаної заборгованості, тому суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягає задоволенню, оскільки підтверджується відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved