Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 59158 грн. 31 коп. та судові витрати, а також стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] 1000 грн. Свої вимоги позивач мотивував тим, що[PERSON] згідно кредитного договору № б/н від 22 листопада 2006 року, отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідач виконує свої зобовязання за договором щодо повернення кредитних коштів неналежним чином, утворилась заборгованість за договором, яка станом на 16 березня 2015 року складає 60158грн. 31 коп., з яких: 23179,79 грн. - заборгованість за кредитом, 32921,04 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 716 грн. 61 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина), 2840 грн. 87 коп. - штрафу (процентна складова). Позивач просив суд стягнути з[PERSON] суму заборгованості у розмірі59158 грн. 31 коп. та судові витрати. Також, у відповідності до договору поруки № 02/ДЗ від 15 серпня 2014 року, укладеного між позивачем та [PERSON] кредитний договір між ПАТ КБ «ПриватБанк» та[PERSON] забезпечено порукою у розмірі 1000 грн., які позивач просив стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON]на його користь. Від представника позивача до судового засідання надійшла заява про слухання справи за його відсутності, та надано згоду на винесення заочного рішення у справі. Відповідачі в судове засідання не зявились будучи належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 22 листопада 2006 року на підставі письмової заяви між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір, згідно якого відповідачем отримано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22,8 % на рік. Свою згоду з умовами договору, Умовами та правилами,тарифами, [PERSON]висловила у заяві, яку власноручно підписала. (а.с. 22) Відповідач свої зобовязання за договором щодо повернення кредитних коштів не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним кредитним договором, яка станом на 16 березня 2015 року, згідно доданого до справи розрахунку (а.с. 6-21), становить 60158грн. 31 коп., з яких: 23179,79 грн. - заборгованість за кредитом, 32921,04 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 716 грн. 61 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина), 2840 грн. 87 коп. - штрафу (процентна складова). Зобовязання позичальника, що випливають з кредитного договору, були забезпечені шляхом укладення з [PERSON] договору поруки № 02/ДЗ від 15.08.2014 року, що обмежується сумою 1000 грн. (а.с. 29-30). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Боржник зобовязаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини боргу позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У відповідності до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. З такого вимоги банку до відповідачів про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає розподілу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved