Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявленого позову в редакції зі змінами відповідно до заяви про зміну (уточнення) підстав позову, поданої представником позивача від 09.08.2017 року, покликається на те, що 23.03.2017 року між позивачем та [PERSON] було укладено генеральний кредитний договір №50.00.000084. Згідно п. 1.1. генерального договору сторони домовились, що банк зобов'язується відкрити відповідачу відновлювальну кредитну лінію, в межах якої надавати йому кредити (Транші) на споживчі потреби у розмірі та на умовах, визначених (передбачених) цим договором, а відповідач зобов'язується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування ними та інші платежі в порядку, розмірі та в строки (терміни), що передбачені цим договором та діючими тарифами банку. Рішення щодо надання кредитних коштів банком приймається за кожним траншем окремо та зобов'язання банку щодо надання траншів в рамках цього договору є відкличними. На підтвердження свого волевиявлення щодо отримання траншу на запропонованих умовах шляхом скерування із абонентського номера телефону зворотного СМС-повідомлення із вказаним унікальним кодом 7632 та сумою траншу на номер 3553, відповідач направив отримане ним СМС-повідомлення від провайдера, що підтверджується реєстром СМС-повідомлень до договору про надання послуг № 01/15082016 від 15.08.2016 року, укладеного між позивачем та провайдером ТзОВ «МОБАЙЛ ДІВЕЛОПМЕНТ». Відповідно до погоджених умов сума траншу (присвоєний номер G01.116.75323) становить 5000,00 гривень, частина коштів з яких, а саме 653,04 гривень, за розпорядженням позичальника згідно умов генерального договору, була перерахована на оплату страхового платежу, а залишок - 4346, 96 гривень - на поточний рахунок відповідача, вказаний п. 1.3. генерального договору. Позивач повністю виконав свої зобов'язання згідно генерального договору. Відповідач, незважаючи на отриману вимогу про усунення порушення кредитних зобов'язань, не повернув отриманий транш у встановлений термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію. У зв'язку із зазначеними порушеннями у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість в сумі 5430,57 грн., з яких: 4900,02 грн. основний борг, 99,98 грн. прострочений борг, 412,95 грн. прострочені проценти, 5,34 грн. строкові проценти та 12,28 грн. пені. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Відповідачем [PERSON] було подано зустрічну позовну заяву до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання кредитного договору недійсним, яка 09.08.2017 була прийнята судом до спільного розгляду із первісним позовом. В обґрунтування зустрічного позову позивач (відповідач за первісним позовом) посилається на те, що 23 березня 2017 року підписала генеральний кредитний договір № N50.00.00084 з ПАТ «Ідея Банк», проте ніякого кредитного договору № G01.116.75323 від 24.03.2017 року вона не укладала, а також не отримувала ніяких коштів (траншів). [PERSON], покликаючись на те, що відповідно доп. 1.2. генерального кредитного договору кожний окремий транш оформляється окремим кредитним договором, вважає, що кредитний договір № G01.116.75323 від 24.03.2017 теж мав би укладатися в письмовій формі. Натомість п.п. 1.7. та 1.8. генерального кредитного договору передбачають укладення кредитного договору у формі, що суперечить чинному законодавству України. Фактично йде мова про укладення кредитного договору «по телефону», що однозначно свідчить про недотримання письмової форми правочину. Отже, кредитний договір № G01.116.75323 від 24.03.2017 року в силу статті 1055 ЦК України є нікчемним. На підставі наведеного позивач за зустрічним позовом просить застосувати правові наслідки недійсності до нікчемного кредитного договору № G01.116.75323 від 24.03.2017 року. Представник ПАТ «Ідея Банк» в судове засідання не з'явився. Подав через канцелярію суду клопотання, в якому просив справу розглядати за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Позовні вимоги по первісному позову з урахуванням зміни (уточнення) підстав позову підтримує та просить його задоволити, проти задоволення зустрічної позовної заяви заперечує. [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Подала через канцелярію суду клопотання, в якому просила справу розглядати за її відсутності. Позовні вимоги по зустрічному позову підтримує повністю та просить їх задоволити, проти задоволення первісної позовної заяви ПАТ «Ідея Банк» заперечує. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з'явились. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити із наступних підстав. Судом встановлено, що 23.03.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено генеральний кредитний договір №50.00.000084. Згідно п. 1.1. генерального договору сторони домовились, що банк зобов'язується відкрити Відповідачу відновлювальну кредитну лінію, в межах якої надавати йому кредити (Транші) на споживчі потреби у розмірі та на умовах, визначених (передбачених) цим договором, а відповідач зобов'язується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування ними та інші платежі в порядку, розмірі та в строки (терміни), що передбачені цим договором та діючими тарифами банку. Максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією (максимальна сума заборгованості позичальника за наданими банком кредитами (траншами) відповідно до цього договору становить 200000 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності). Рішення щодо надання кредитних коштів банком приймається за кожним траншем окремо та зобов'язання банку щодо надання траншів в рамках цього договору є відкличними. Згідно п.1.2. генерального договору строк дії кредитної лінії становить 120 місяців з моменту відкриття. Строк дії окремого траншу становить 60 місяців. Пунктом 1.3. договору передбачено, що видача траншів за цим договором здійснюється на підставі наданого позичальником погодження на отримання траншу у спосіб та в рамках цього договору. У день надання траншу банк передає особисто позичальнику або надсилає поштою рекомендованим листом, а позичальник надає згоду на отримання у такий спосіб, графіка щомісячних платежів за черговим траншем та не пізніше наступного банківського дня за днем надання траншу, здійснює грошовий переказ за траншем з позичкового рахунку на банківський поточний рахунок позичальника «[NUMBER]». Цим договором позичальник також доручає і надає розпорядження банку: переказати страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу через транзитний рахунок банку. Детальна інформація щодо страхування міститься у Заяві на приєднання до договору страхування, яка додається до даного договору. Розмір страхового платежу за договором страхування встановлюється страховою компанією та не може перевищувати 15% від суми наданого траншу. Пунктом 1.4. генерального договору передбачено, що за користування кредитом (траншами) позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на маржу банку. Маржа банку становить 15%. Змінна частина процентної ставки дорівнює потрійному значенню UIRD (Український індекс рітейлових депозитів) (далі - Індекс) за останній день попереднього місяця. Індекс використовується як база для визначення процентної ставки. Індекс переглядається та може змінюватись банком щомісячно. Статистичні дані Національного банку України, які містять Індекс, розміщуються на офіційному сайті Національного Банку України за адресою: http://www.bank.gov.ua. Окрім того, генеральним договором передбачено, що позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни визначені згідно з актуальним графіком щомісячних платежів в розмірі 2,5% річних від початкової суми кожного траншу, що буде відображена в графіку платежів у конкретному цифровому виразі (п. 1.5. договору). Порядок надання пропозиції про отримання траншу відповідачем, його умови (сума, строк тощо), а також погодження (волевиявлення) на отримання чергового траншу за генеральним договором передбачені пунктами 1.7, 1.8. цього договору, а саме: -про пропозицію щодо надання траншу клієнта від імені банку повідомляє уповноважений працівник контакт-центру в ході телефонної розмови після обов'язкової ідентифікації клієнта згідно встановленого банком порядку; -оператор контакт-центр уточнює чи клієнт має платіжну картку Ідея Банку, яка була йому виготовлена при отриманні попереднього кредиту та просить озвучити останні 4 цифри картки. У разі згоди клієнта на отримання траншу, повідомляє клієнта, що протягом п'яти хвилин йому буде надіслано смс-повідомлення на абонентський номер (який клієнт повідомив банку як свій основний номер) (такий зазначений в розділі 3 генерального договору) для підтвердження його волевиявлення щодо отримання кредиту та з'ясовує у який спосіб клієнт бажає отримати інформацію щодо кредитування - шляхом переходу до інтернет-джерела, чи шляхом скерування йому смс-повідомлення уповноваженим працівником банку; -у випадку отримання згоди клієнта у порядку, передбаченому п.1.8. цього Договору, уповноважений працівник банку створює в програмному комплексі відповідний графік щомісячних платежів за черговим траншем. Одночасно з даною операцією клієнту на абонентський номер автоматично надсилається смс-повідомлення наступного змісту: «Шановний клієнте, Вам створено графік щомісячних платежів за траншем відповідно до умов Генерального кредитного договору від 23.03.2017 №50.00.000084. Для того, щоб підтвердити своє бажання отримати транш, оберіть опцію «Згоден» за адресою «https://URL-посилання» або надішліть СМС-повідомлення із зареєстрованого за Вами в операційній базі банку основного номеру телефону унікальний код ХХХХ на номер YYYY». Клієнт повинен відправити унікальний код ХХХХ на номер 3553 тільки зі свого телефонного номеру, що вказаний в розділі 3 даного Договору. -у разі обрання клієнтом підтвердження своєї згоди на отримання траншу СМС-повідомленням, клієнту додатково надсилається СМС-повідомлення із переліком всіх основних умов траншу, а саме, але не виключно, суму траншу процентну ставку, розмір страхового (их) платежу (ів), суму та дату щомісячного платежу, розмір реальної річної процентної ставки та абсолютне подорожчання, унікальний код ХХХХ. Абонентський номер вказано відповідачем в генеральному договорі в розділі 3 «Реквізити та підписи сторін», а саме: [NUMBER], за допомогою якого може здійснюватись сторонами виконання п.1.7, 1.8 генерального договору. Згідно п.1.18 генерального договору позичальник несе відповідальність за неповідомлення про зміну абонентського номера, вказаного у договорі у передбачені строки. На підтвердження виконання п.1.7. та п.п.2 п.1.8., а саме підтвердження свого волевиявлення щодо отримання траншу на запропонованих умовах шляхом скерування із абонентського номера телефону зворотного СМС-повідомлення із вказаним унікальним кодом7632 та сумою траншу на номер 3553, відповідач направив отримане ним СМС-повідомлення від провайдера, що підтверджується реєстром СМС-повідомлень до договору про надання послуг № 01/15082016 від 15.08.2016, укладеного між позивачем та провайдером ТзОВ «МОБАЙЛ ДІВЕЛОПМЕНТ». Зі змісту повідомлень вбачається сума траншу, та всі інші умови кредитування, на які погодився відповідач, зазначені в генеральному договорі. Окрім того, згідно з п. 1.3. генерального договору позичальник уклав договір страхування від нещасного випадку шляхом приєднання відповідачем до договору добровільного страхування життя, що підтверджується заявою від 24.03.2017 року. Відповідач надав розпорядження банку на перерахування частини кредитних коштів на оплату страхового платежу в сумі, яка встановлюється страховою компанією та не може перевищувати 15% від суми наданого траншу. Відповідно до погоджених умов сума траншу (присвоєний номер G01.116.75323) становить 5000,00 гривень (меморіальний ордер № G01.116.75323 від 24.03.2017), частина коштів з яких, а саме 653,04 гривень, за розпорядженням позичальника згідно умов генерального договору, була перерахована на оплату страхового платежу, а залишок - 4346,96 гривень - на поточний рахунок відповідача, вказаний у п. 1.3. генерального договору. Отже, позивачем в порядку та на умовах, передбачених п. 1.3. генерального договору, було направлено через ДП «УКРПОШТА» рекомендованою кореспонденцією відповідачу Графік щомісячних платежів по траншу № G01.116.75323 та перераховано грошові кошти на поточний рахунок позичальника, вказаний в п. 1.3. генерального договору. Окрім того, отримання вказаного графіку підтверджує сама відповідач за первісним позовом, що підтверджується її заявою від 05.04.2017 року. Зазначене відображається у виписці про рух коштів по рахунку [NUMBER] станом на 22.06.2017 року, що є первинним бухгалтерським документом відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою правління Національного Банку України від 18.06.2003 року № 254. Додатковою умовою прийняття умов траншу та волевиявлення на його отримання та користування є те, що відповідач не скористався своїм законним правом відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» про відмову про отримання кредиту в порядку п.1 ч.6 ст.11, а також умов п.1.16 генерального договору. Жодної заяви до позивача про відмову від отримання кредиту не надходило. Грошові кошти повернуті відповідачем в передбачені строки та порядку не були. Позивач повністю виконав свої зобов'язання згідно з умовами генерального договору. Станом на дату подання позовної заяви відповідач, незважаючи на отриману вимогу про усунення порушення кредитних зобов'язань, не повернув отриманий транш у встановлений термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, у зв'язку з чим позивач був змушений звернутися до суду. Отже, сума боргу відповідача за траншем № G01.116.75323, яка заявлена позивачем за первісним позовом, станом на 26.05.2017 року становить: Основний борг4900,02 грн. Прострочений борг99,98 грн. Прострочені проценти412,95 грн. Строкові проценти5,34 грн. Нарахована плата за обслуговування кредиту0 грн. Пеня 12,28 грн. Разом:5430,57 грн. Позивачем було пред'явлено відповідачу вимогу про усунення порушення кредитних зобов'язань згідно Закону України «Про захист прав споживачів», яку відповідач отримала власноручно на відділенні банку. Про що свідчить власноручний підпис відповідача. Окрім того, п.1.6 генерального договору передбачено порядок погашення заборгованості, а саме шляхом направлення коштів на рахунок [NUMBER]. Як вбачається з виписки по зазначеному рахунку, рух коштів в погашення заборгованості відсутній. Відповідно зі ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст.536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Всупереч вищезгаданим нормам цивільного законодавства та умов генерального договору відповідач своїх зобов'язань перед позивачем щодо повернення кредиту (траншу), нарахованих відсотків та штрафних санкцій не дотримується, тим самим порушує істотні умови кредитного договору. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі - відшкодування збитків. У відповідності до ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У свою чергу під збитками законодавець у ст. 22 ЦК України розуміє витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Пунктом 2 ст.1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Отже, оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатив заборгованість за генеральним договором, а саме траншем №G01.116.75323 від 24.03.2017, в тому числі кредит, відсотки за користування кредитом та інші обов'язкові платежі, позивач має право на стягнення заборгованості в примусовому порядку. Щодо зустрічної позовної заяви [PERSON] варто зазначити наступне. Між сторонами генерального договору, який було укладено між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON], було узгоджено порядок отримання коштів за траншами згідно із цим генеральним договором, у тому числі без оформлення додаткових угод для цього, проти таких умов [PERSON] не заперечувала підписавши генеральний договір. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно із вимогами ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтями 610, 611 цього Кодексу визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно із ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору . Відповідно до вимог ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із вимогами ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки, зазначений генеральний договір чи окремі його положення сторонами не оскаржувалися та недійсними в судовому порядку не визнавалися, вони є діючими для сторін, а виконання договору є обов'язковим. Сторонами були визначені та погоджені між собою усі істотні умови надання кредиту, відповідно до яких була розрахована відповідна заборгованість, а також порядок отримання коштів за траншами згідно із цим генеральним договором без оформлення додаткових угод для цього (п.п. 1.3, 1.7-1.10 генерального договору). Таким чином, суд вважає вимоги банку за первісним позовом обґрунтованими, а вказана заборгованість підлягає стягненню, оскільки позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов'язання за договором та надано відповідний розрахунок суми заборгованості, який відповідачем за первісним позовом не спростований. Відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України, встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Так, даною статтею визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, та правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч.1 ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з ч.2 ст.1055 ЦК України кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. На виконання цієї законодавчої вимоги генеральний кредитний договір №50.00.000084 був укладений у письмовій формі, про що свідчать підписи Сторін на ньому. Суд вважає, що доводи позивача за зустрічним позовом про те, що кожний наступний транш, в тому числі № G01.116.75323 має оформлятися окремими письмовими договорами є такими, що не відповідають умовам генерального кредитного договору №50.00.000084. Суд вважає, що між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] не укладався кредитний договір від 24.03.2017 № G01.116.75323, та немає підстав вважати такий договір нікчемним, і застосовувати правові наслідки недійсності. Кошти у розмірі 5000,00 грн. за траншем № G01.116.75323 від 24.03.2017 року були отриманні [PERSON] відповідно до письмового генерального кредитного договору № 50.00.00084, який було укладено між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] 23.03.2017 року. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача. Зазначений висновок викладений у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6листопада 2009 року № 9 і відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. За таких обставин, зустрічний позов задоволенню не підлягає, підстави для визнання правочину недійсним (нікчемним) відсутні, а відповідно, відсутні й підстави для застосування правових наслідків недійсності. За змістом ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача за первісним позовом необхідно стягнути судовий збір в сумі 1600,00 грн. на користь ПАТ «Ідея Банк».

Outcome: approved