Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» 09 липня 2014 року звернулося до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 27 лютого 2012 року № R53100203889B, мотивуючи позов тим, що банк надав позичальнику кредит в розмірі 50 000 грн., а відповідач зобов'язався повернути кредит в строк до 27.02.2015 року, за плату в розмірі 32 % процентів річних, за обслуговування кредиту встановлено щомісячну плату у вигляді комісії за користування кредитом. У зв'язку із порушенням зобов'язань за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість за кредитом станом на 15.01.2014 року загальна заборгованість за кредитом - 25151,84 грн., прострочена заборгованість за кредитом - 21329,96 грн., 3% річних, нараховані у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту - 446,43 грн., інфляційні втрати - 345,34 грн., поточна заборгованість за процентами - 729,64 грн., прострочена заборгованість за процентами - 16164,21 грн., 3% річних, нараховані у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення процентів, інфляційні витрати 167,50 грн., пеня за кредитним договором - 45166,20 грн., тому просить стягнути вказану суму та витрати по сплаті судового збору на користь позивача. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, через оголошення у пресі, причини неявки в судове засідання не повідомив. Суд, з урахуванням думки представника позивача, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього кодексу, інших актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, 27.02.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № R53100203889В, предметом якого є - банк зобов'язується надати позичальнику грошові кошти в порядку та на умовах, зазначених в цьому договорі, а позичальник зобов'язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути банку кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені цим Договором ( а.с. 18-14). Сторонами погоджено графік погашення заборгованості, який передбачено додатком № 1 до договору № R53100203889В (а.с. 15). Згідно п.1.1, 3.3. кредитного договору за користування кредитом відповідач прийняв зобов'язання сплачувати позивачу 32 % річних. Відповідно до п.п. 3.4., 3.5., 4.6., 5.3.1. кредитного договору відповідач зобов'язався погашати кредит та проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені кредитним договором. Пунктом 7.1. кредитного договору, у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочки. Згідно розрахунку наданого позивачем, за відповідачем станом на 15.01.2014 року рахується загальна заборгованість за кредитом - 25151,84 грн., прострочена заборгованість за кредитом - 21329,96 грн., 3% річних, нараховані у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту - 446,43 грн., інфляційні втрати - 345,34 грн., поточна заборгованість за процентами - 729,64 грн., прострочена заборгованість за процентами - 16164,21 грн., 3% річних, нараховані у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення процентів, інфляційні витрати 167,50 грн., пеня за кредитним договором - 45166,20 грн. (а.с. 4-7). У відповідності з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору ; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором від 27 лютого 2012 року № R53100203889B не виконував, а отже зобов'язаний сплатити позивачу заборгованість за кредитом, заборгованість по процентам за користування кредитом, заборгованість по комісії,3 % річних та пеню за користування кредитом. Враховуючи наведене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Розподіляючи судові витрати, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved