Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі позивач) звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення з [PERSON] (далі відповідач) заборгованості за кредитним договором в розмірі 47757,78 гривень. В обґрунтування заявлених позивачем позовних вимог зазначено, що відповідачем з ПАТ «Банк професійного фінансування» (далі Банк) був укладений кредитний договір від 22.08.2011 №21050567473, на підставі якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 83968 гривень. 06.08.2012 між вказаним товариством та позивачем був укладений Договір купівлі-продажу кредитних портфелів, на підставі якого відбулось відступлення права вимоги до позивача за вказаним кредитним договором. Відповідач в порушення кредитного договору та вимог статей 1054, 1049 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 23.10.2017 утворилась заборгованість в розмірі 47757,78 гривень. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду клопотання про проведення судового засідання без участі позивача та ухвалення заочного рішення. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення відповідної поштової кореспонденції на адресу, за якою він зареєстрований як внутрішньо переміщена особа (а.с.44), поштове відправлення повернулось до суду з відміткою Укрпошти від 24.03.2018 про те, що особа за зазначеною адресою не проживає. В силу приписів п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, за якими день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, відповідач вважається таким, що отримав судову повістку 24.03.2018. Відзив до суду не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на приписи ст.280 ЦПК України у справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає таке. 22.08.2011 відповідачем з ПАТ «Банк професійного фінансування» укладений Кредитний договір №21050567473 про отримання від банку кредитних коштів в розмірі 83968 гривень для оплати автотранспортного засобу, які підлягають кінцевому поверненню в термін до 23.08.2016. Графік платежів наведений в додатку №2 до вказаного Кредитного договору. 06.08.2012 між банком та позивачем укладений Договір купівлі-продажу кредитних портфелів, за змістом витягу з Додатку №1 до якого відбулось відступлення права вимоги за Кредитним договором від 22.08.2011 №21050567473, позичальник - відповідач (а.с.27). Отже, судом встановлено, що між Банком та позивачем відбулось відступлення права вимоги за вказаним Кредитним договором, згідно з розрахунком за яким станом на 23.10.2017 відповідач має заборгованість в розмірі 47\~757,78 гривень, з яких 42 627,03 гривень - заборгованість за кредитом, 5130,75 гривень заборгованість за відсотками (а.с.28-30). За змістом ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти ; до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики (параграфа 1 цієї глави), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з п.1.1 згаданого вище кредитного договору відповідач зобовязаний повернути кредитодавцю, статус якого на теперішній час має позивач, одержані кредитні кошти згідно з умовами цього договору в термін до 23.08.2016. За приписами ст.ст.526, 527, 530 ЦК України (глава 48 - виконання зобовязання) зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що у порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за укладеним кредитним договором належним чином не виконав, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved