Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), в якому просить: стягнути з [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], зареєстрованого у [ADDRESS] на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (вулиця Базарна,17 місто Одеса, 65014, код ЄДРПОУ 09328601, р/р 37396900050001 в ФООУ АТ «Ощадбанк», МФО 328845) заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, яка станом на 21 червня 2018 року складає 8864,33 грн., з яких: 7997,28 грн. - прострочений основний борг по кредиту; 810,59 грн. - прострочені проценти за користування кредитом; 6,06 грн. - прострочена комісія за обслуговування кредитом; 27,89 грн. - пеня; 14,87 грн. - інфляційні витрати за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом; 7,64 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, а також стягнути з [PERSON] судовий збір у сумі 1762,00 грн. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого ТВБВ №10015/0365 філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем 15 березня 2016 року укладено заяву про приєднання №986168 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Згідно з п.6.2 - 6.6 вказаної вище заяви, відповідачеві було надано кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок [NUMBER] у розмірі 8000 гривень з можливим подальшим збільшенням до 40000 грн., на строк, що відповідає строку дії картки з можливістю продовження строку кредиту при випуску нової картки, але не більше 36 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 28% річних. АТ «Ощадбанк» свої зобов'язання за вказаним договором виконав повністю, надавши відповідачеві кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на платіжну картку. Проте, відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 21 червня 2018 року складає 8864,33 грн., з яких: 7997,28 грн. - прострочений основний борг по кредиту; 810,59 грн. - прострочені проценти за користування кредитом; 6,06 грн. - прострочена комісія за обслуговування кредитом; 27,89 грн. - пеня; 14,87 грн. - інфляційні витрати за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом; 7,64 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. 17 вересня 2018 року ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Призначено судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 17 жовтня 2018 року на 09 годину 00 хвилин. Визначено строк відповідачеві для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження шість днів з дня вручення ухвали. Одночасно роз'яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз'яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено позивачеві десятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив, а відповідачеві -строк до початку судового розгляду справи для подання заперечення на відповідь на відзив. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та вказав, що він борг повернув, що підтверджується оригіналом квитанції №15 від 31 серпня 2018 року. З огляду на вищезазначене, суд на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів - заяви про приєднання №986168 та заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) від 15 березня 2016 року, які є умовами договору, розрахунку заборгованості, судом встановлено, що між сторонами було укладено у простій письмовій формі договір у вигляді відновлювальної кредитної лінії на платіжну картку. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 8000 грн., відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити нараховані відсотки за його користування та комісію, однак взяті на себе зобов'язання не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача та пояснення відповідача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов'язався надати та надав грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач зобов'язався повернути кредит та проценти за користування кредитом, однак у повному обсязі та вчасно свої зобов'язання не виконав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов'язує його сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає часткового доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, так як відповідач [PERSON] повернув частково заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) №986168, що підтверджується оригіналом квитанції №15 від 31 серпня 2018 року, згідно якої відповідачем на користь позивача у рахунок погашення заборгованості сплачено кошти у сумі 8841 гривня 82 копійки, і тому суд має підстави для часткового задоволення позовних вимог за мінусом сплаченої суми заборгованості. А саме, суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість кредиту у сумі 22 гривні 51 копійку. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені - платіжним дорученням №5184694116 від 03 серпня 2018 року, за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у сумі 1762 гривні, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у сумі 1762 гривні.

Outcome: partial