Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» 28 лютого 2018 року звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 04 листопада 2014 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № SAMDN03000195555831, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 30 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на карткових рахунок. Позивач свої зобов'язання виконав, кредит надав, але відповідач [PERSON] належним чином свої зобов'язання не виконав, допустив прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за ним станом на 14.01.2018 утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 39 491,73 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 29 953,67 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 7 181,31 грн., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 1 856,75 грн. Оскільки, відповідач добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач змушений був звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 39 491,73 грн. та судові витрати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2018 року призначено розгляду справи в порядку спрощеного провадження у судовому засідання. У визначений строк від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов. Суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, письмових заяв від нього не надходило. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 листопада 2014 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № SAMDN03000195555831, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 30 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на карткових рахунок. Позивач свої зобов'язання виконав, кредит надав, але відповідач [PERSON] належним чином свої зобов'язання не виконав, допустив прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за ним станом на 14.01.2018 утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 39 491,73 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 29 953,67 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 7 181,31 грн., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 1 856,75 грн. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості в розмірі 39 491,73 грн. Крім того, згідно положень статті 141 ЦПК України з відповідача також належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати в сумі 1 762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved