Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 12 грудня 2012 року між ними та [PERSON] укладений кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язувався щомісяця виконувати свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Всупереч умовам договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого утворилась прострочена заборгованість по тілу кредиту - 1980,69 грн., по процентам за користування кредитом - 9597,09 грн., за пенею та комісією - 2300 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) - 693,89 грн., загальна сума заборгованості складає 15071,67 грн., яку просять стягнути з відповідача в примусовому порядку. Крім того просять стягнути з відповідача 1378 грн. сплаченого судового збору. Позивач ПАТ «Акцент-Банк» свого представника в судове засідання не нправив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надали до суду заяву з проханням справу розглядати за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що дійсно в грудні 2012 року отримав від ПАТ «Акцент-Банк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік. Погашення кредитних коштів здійснював не регулярно, у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем. Останній платіж по кредиту ним було здійснено в листопаді 2013 року в сумі 300 грн. Згоден сплатити заборгованість за тілом кредиту в розмірі 1980,69 грн., заборгованість за пенею та комісією в розмірі 1200 грн. та 500 грн. штрафу. З іншою нарахованою сумою боргу не згоден. Крім того, просив застосувати до вимог про стягнення пені за кредитним договором строк позовної давності. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 12 грудня 2012 року між публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого позивач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві /а.с.11-зворотна сторона/. Проте зобов'язання за вказаним договором відповідач [PERSON] належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 21 січня 2016 року, згідно розрахунку позивача, має заборгованість перед позивачем за кредитним договором у сумі 15071,67 грн., де заборгованістьза кредитом - 1980,69 грн., по процентам за користування кредитом - 9597,09 грн., за пенею та комісією - 2300 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) - 693,89 грн. /а.с.6-9/. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1980,69 грн. заборгованості за кредитом; 9597,09 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом позивачем доведені, підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню. В частині стягнення з відповідача пені в розмірі 2300 грн. суд приходить до наступного висновку. Так, згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки встановлений законом може бути збільшений у договорі (ст. 551 ЦК України). За загальним правилом період за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання не може перевищувати один рік (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України). При цьому, виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до ст. 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Відповідачем в ході розгляду справи надана заява, згідно якої [PERSON] просив застосувати до вимог позивача про стягнення заборгованості за пенею строк позовної давності /а.с.47/. Згідно довідки, наданої ПАТ «Акцент-Банк» розмір пені за період з 24.03.2015 року по 24.03.2016 року складає 900 грн. /а.с.60/ За таких обставин, суд приходить до висновку, що до вимог в частині стягнення заборгованості за пенею має бути застосований строк позовної давності в один рік, в межах якого повинно бути проведено таке стягнення і має відраховуватися з 24.03.2015 року по 24.03.2016 року, тому сума пені, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь ПАТ «Акцент-Банк» становить 900 грн. Разом з цим, суд звертає увагу на те, що за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така ж правова позиці висловлена в постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. Отже, враховуючи вищезазначене в частині вимог ПАТ «Акцент-Банк» про стягнення з [PERSON] на користь банку штрафів за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати позивача в сумі 1378 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. 259, 264, 267, 526, 549-550, 610-612, 1049, 1050,1054 ЦК України та

Outcome: partial