Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - позивач) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] Валентиновича (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідно до умов кредитного договору б/н від 28.11.2011 року відповідач отримав кредит в сумі 1200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір. Посилаючись на статті 526, 527, 530 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України позивач зазначає, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону і припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідач зобов'язання належним чином не виконував, тому станом на 25.09.2017 року у нього утворилася заборгованість перед банком в розмірі 11989,14 грн., яка складається з наступного: 973,00 грн. - тіло кредиту; 537,55 грн. - нараховані відсотки за користування кредитом; 9431,49 грн. - пеня; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 547,10 грн. - штраф (процентна складова). На підставі ст.1054 ЦК України позивач просить стягнути заборгованість по кредиту та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, провести заочний розгляд справи без участі представника позивача та відповідача на підставі наданих суду доказів (а.с. 31). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив суд розглянути справу без його участі, позов задовольнити частково у зв'язку з відсутністю розрахунку пені та застосувати строки позовної давності до його зобов'язань стосовно пені і штрафів, а також до інших зобов'язань, якщо цей строк пропущено (а.с. 41). Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Існування договірних зобов`язань між сторонами підтверджується Анкетою-заявою від 28.11.2011 року, згідно з якою позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості (а.с.7-8). Відповідно до ст.ст. 526, 527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач умов договору та вимог закону не дотримувався, внаслідок чого згідно з розрахунком, наданим позивачем, станом на 25.09.2017 року за ним утворилась заборгованість. Позивачем надано розрахунок заборгованості у якому зазначено, що борг відповідача перед банком становить 11989,14 грн., яка складається з наступного: 973,00 грн. - тіло кредиту; 537,55 грн. - нараховані відсотки за користування кредитом; 9431,49 грн. - пеня; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 547,10 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.4-6). Заборгованість за тілом кредиту та за процентами відповідачем визнана в повному обсязі. Умовами спірного кредитного договору, а саме п.2.1.1.12.6.1 було передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. З розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що розмір пені складається з двох частин (пеня за прострочене зобов'язання (далі - Пеня №1) та пеня за несвоєчасність оплати боргу на суму від 100 грн. (далі - Пеня №2). При цьому Пеня № 1 нарахована з 01 березня 2016 року, а Пеня № 2 - з 01 жовтня 2015 р. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Враховуючи, що позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача вище вказаної заборгованості 15.11.2017 р., а розрахунок зроблений до25.09.2017 р. суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню частково за період з 15 листопада 2016 по 25 вересня 2017 р. в сумі 6480,78 грн. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. Згідно з ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання договірних зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф 500 грн. та 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії. У наданому розрахунку позивач зазначив, що згідно з п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, з відповідача необхідно стягнути 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 547,10 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.4-6). Цивільно-правова відповідальність - це самостійний вид юридичної відповідальності, який полягає у застосуванні державного примусу до правопорушника шляхом позбавлення особи певних благ чи покладення обов'язків майнового характеру. До правопорушника застосовуються санкції майнового характеру, які спрямовані на відновлення порушених прав та полягають у відшкодуванні збитків, стягненні неустойки чи пені. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи викладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача штрафів. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 7991,33 грн. яка складається з наступного: 973,00 грн. - тіло кредиту; 537,55 грн. - нараховані відсотки; 6480,78 грн. - нарахована пеня, та понесені позивачем судові витрати, в іншій частині позовних вимог позивачу відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому суд присуджує з відповідача на користь позивача документально підтверджені платіжним дорученням № PROM5B8РРR від 25.10.2017 (а.с.1) судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1066 грн. 40 коп. На підставі викладеного та ст.ст. 526, 527, 530, 549, 611, 612, 623, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved