Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 06 лютого 2014 року у розмірі 55 644 грн. 32 коп. і покласти на відповідача обов'язок відшкодувати сплачені судові витрати на користь позивача у розмірі 1 762 грн. 00 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 06 лютого 2014 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н на «Умовах та правилах надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою» та «Тарифами Банку», відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 1 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розміром 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Узяті на себе зобов'язання позивач виконав вчасно, у свою чергу відповідач узяті на себе зобов'язання не виконала, допустивши станом на 25 грудня 2017 року заборгованість по кредиту на суму 55 644 грн. 32 коп. В зв'язку із цим позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить захистити його права. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 21 лютого 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача надав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, зазначивши, що наполягає на задоволенні позовних вимог, вказавши, що не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надала, належним чином була повідомлена про розгляд справи (а.с.57-58). На підставі ухвали Великобурлуцького районного суду Харківської області від 10 квітня 2018 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 06 лютого 2014 року [PERSON] звернулась до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з письмовою заявою - анкетою про відкриття рахунку та надання їй платіжної картки (а.с.07). При цьому відповідач зазначила та підтвердила своїм особистим підписом, що вона ознайомилася і згодна з Умовами. У письмовій заяві-анкеті, Умовах визначені усі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти кредиту, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань. За приписами ч.ч.1,2 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Таким чином, 06 лютого 2014 року [PERSON] уклала письмовий кредитний договір б/н із ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою» та «Тарифами Банку» (а.с.09-32). ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, але [PERSON] систематично порушувала свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно розрахунків, які надані позивачем, заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 25 грудня 2017 року склала 55 644 грн. 32 коп., яка складається з наступного: -1 490 грн. 68 коп. - заборгованість за кредитом; -46 775 грн. 72 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -4 252 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов кредитного договору: -500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); - 2 625 грн. 92 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.05-06). Відповідно до матеріалів справи, штраф і пеня нараховані за одні і ті ж порушення, а тому суд вважає, що вимоги про стягнення з боржника одночасно штрафу й пені є подвійною цивільно-правовою відповідальністю. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити. За змістом вказаної норми закону, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Таким чином, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить застосувати до боржника [PERSON] подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За таких обставин, правові підстави до стягнення штрафу у розмірі 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина) та 2 625 грн. 92 коп. - штраф (процентна складова), відсутні, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором від 06 лютого 2014 року, яка підлягає стягненню з відповідача складає 52 518 грн. 40 коп. Згідно платіжного доручення № PROM9BВUX8 від 29 грудня 2017 року при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762 грн. 00 коп. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.3 ч.2 ст.141 цього Закону у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача слід стягнути на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судові витрати в розмірі 1 662 грн. 98 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: partial