Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.04.2012 сторони уклали кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобовязався сплачувати банку заборгованість за кредитом, відсотки за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Проте [PERSON] не виконує умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, а тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором станом на 16.12.2015 в розмірі 19233,35 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує, просить розгляд справи проводити за його відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Не визнав вимогу позивача про сплату процентів за користування кредитом в сумі 11448,98 грн. з тієї підстави, що їх розмір є занадто великим, а він не має фінансової можливості сплатити таку суму. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з такого. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. 19.04.2012 [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг», які разом з «Тарифами Банку» складають договір про надання банківських послуг, укладений між сторонами, відповідно до умов якого Публічне акціонерне товариство «Акцент_банк» надало відповідачу кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобовязався сплачувати банку заборгованість за кредитом, відсотки за його користування, за перевитратами платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з розрахунком суми боргу заборгованість відповідача по кредитному договору станом на 16.12.2015 становить 19233,35 грн., а саме: 4742,31 грн. заборгованість за кредитом; 11448,98 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1650 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 892,06 грн. штраф (процентна складова). Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] на підставі кредитного договору від 19.04.2012 отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, але взяті на себе зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів не виконує в повному обсязі, чим істотно порушує умови укладеного договору. Щодо посилання відповідача на те, що він не має фінансової можливості сплатити заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 11448,98 грн., суд зазначає таке. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). При цьому стаття 617 ЦК України визначає, що у разі відсутності у боржника необхідних коштів, особа, яка порушила зобовязання, не звільняється від відповідальності за порушення зобовязання. З аналізу вказаних норм вбачається, що відсутність у [PERSON] фінансової можливості сплатити заборгованість по процентам за користування кредитом, не є підставою для звільнення його від погашення такої заборгованості. Враховуючи те, що пунктом 6.5 «Умов та Правил надання банківських послуг», які є частиною кредитного договору, встановлено обовязок позичальника сплачувати банку заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитратами платіжного ліміту та сплачувати комісії на умовах, передбачених договором, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимоги повернення кредиту, а також сплати процентів та штрафів, належних йому відповідно до умов кредитного договору та статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. \~\~ На підставі викладеного вище та

Outcome: approved