Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 16 листопада 2011 року в розмірі 20590 гривень 88 копійки, що виникла станом на 31.07.2016 року і складається з: - заборгованості по кредиту в розмірі 1939 гривень 67 копійок, - заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 14294 гривні 50 копійок, - заборгованості з пені та комісії в розмірі 2900 гривень, - фіксованої частини штрафу в розмірі 500 гривень, - процентної частини штрафу в розмірі 956 гривень 71 копійка. Представник позивача позов підтримав про що надав суду відповідну заяву. Погодився на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У звязку з цим справа розглядається за правилами статей 224-233 ЦПК України. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за заявою відповідача від 16 листопада 2011 року позивач надав йому кредитну картку «Універсальна» та встановив на ній кредитний ліміт в розмірі 1983 гривні із сплатою коштів за користування кредитом в розмірі 30 % річних, а відповідач зобовязувався щомісячно сплачувати кредит та відсотки за його використання. В заяві відповідач вказав, що він ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку (а.с. 06-32). Вищевказані документи свідчать про те, що між сторонами склались договірні відносини з надання кредиту, які регулюються § 1 та §2 глави 71 Цивільного кодексу України. Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Також в частині 1 статті 1049 зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з розрахунку банку (а.с. 4-5) відповідач скористався наданими йому кредитними коштами, але в повному обсязі свої зобовязання за кредитним договором не виконував. Станом на 31 липня 2016 року його заборгованість становить 20590 гривень 88 копійки і складається з: - заборгованості по кредиту в розмірі 1939 гривень 67 копійок, - заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 14294 гривні 50 копійок, - заборгованості з пені та комісії в розмірі 2900 гривень, - фіксованої частини штрафу в розмірі 500 гривень, - процентної частини штрафу в розмірі 956 гривень 71 копійка. У звязку з цим суд позов задовольняє і стягує з відповідача вищевказану заборгованість. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved