Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до Кілійського районного суду Одеської області 13.03.2017 року з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 28.03.2016 року в сумі 11\~654,64 грн., укладеного між ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON]. Позивач вказує, що згідно зазначеного договору 28.03.2016 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 9\~574,62 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Як зазначає позивач, [PERSON], у порушення умов договору зобовязання по кредитному договору належним чином не виконала в звязку з чим станом на 16.02.2017 року утворилась заборгованість у розмірі 11\~654,64 грн., а саме: - заборгованість за кредитом 8\~525,17 грн.; - по процентам за користування кредитом 728,00 грн.; - заборгованість за пенею та комісією 1364,00 грн.; - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди 1037,47 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязання і заборгованість не погашає, у звязку з чим позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи у відсутність представника. Відповідач, [PERSON], повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст.74-76 ЦПК України, в судове засідання не прибула, надала заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи та дослідивши \~наявні \~докази судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини Суд визнає доведеним факт укладання 28.03.2016 року між ПАТ комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н. За умовами укладеної Генеральної угоди позивачем відповідачу було зменшено розмір заборгованість та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. \~\~В \~звязку з несвоєчасним погашенням заборгованості по кредиту та відсотків, нарахованих за користування [PERSON] кредитом, у відповідності до графіку погашення, станом на 16.02.2017 року склалась заборгованість по кредиту, яка відповідно до наданого розрахунку становить 11\~654,64 грн., а саме: - заборгованість за кредитом 8525,17 грн.; по процентам за користування кредитом 728 грн.; заборгованість за пенею та комісією 1364,00 грн.; штраф відповідно до п. 2.2 Умов Генеральної угоди 1037,47 грн. Таким чином, заборгованість [PERSON] перед Банком складає 11654,64 грн. На момент подачі позову вказана заборгованість відповідачем добровільно не погашена. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~ Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, на які посилається \~позивач підтверджені належними доказами \~і ґрунтуються на законі. Дослідивши обставини справи та беручи до уваги наведені положення законодавства, суд вважає встановленим обовязок відповідача повернути позивачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного між ними кредитного договору, оскільки неналежне виконання Позичальником, [PERSON], кредитного зобовязання підтверджується наданими суду доказами, у звязку з чим порушене право позивача підлягає захисту, а позов задоволенню, згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, оскільки відповідно до ст. ст. 525, 625, 628 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved