Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит»» звернулось з до суду з вище вказаним позовом, просило стягнути з відповідача на свою користь борг за договором про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту № 008-025960/12-00938-вкл-к від 05.09.2012 року в сумі 22976,18 грн. та судові витрати по справі. Під час розгляду справи в суді банк звернувся до суду із заявою про уточнення позовних вимог, просив суд, стягнути з відповідача на свою користь борг за договором про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту № 008-025960/12-00938-вкл-к від 05.09.2012 року в сумі 11337,48 грн. та судові витрати по справі (а.с. 38-40). Представник позивача в судове засідання надала заяву про слухання справи без участі представника банка. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала заяву згідно якої просила розглядати справу без її участі, уточнені позовні вимоги визнала частково, а саме в частині стягнення нарахованих відсотків. Просила зменшити розмір пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту до 1000 грн., оскільки її майновий стан погіршився, є пенсіонеркою та отримує пенсію в розмірі 1100 грн. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що між банком та [PERSON] 05.09.2012 року укладено договір про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту № 008-025960/12-00938-вкл-к з розміром ліміту овердрафту 11500 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами в розмірі процентної ставки 60 % річних, строком до 06.09.2015 року. Відповідно до п. 6.1 Кредитного договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів і/або сплати процентів, відповідач сплачує пеню в розмірі 60% річних від простроченої суми за кожен день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів, передбачених п.п. 3.2, 2.1.1, 4.3, 4.4 цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитними ресурсами. Згідно п. 3.4 кредитного договору у разі якщо позичальник несвоєчасно або не в повному обсязі здійснював зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом або процентами, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення в повному обсязі кредитних коштів, виданих у рамках відновлювальної кредитної лінії, і виконання всіх зобов'язань за договором. Банк свої зобов'язання за договором кредиту щодо видачі кредиту виконав в повному обсязі. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 грудня 2013 року позов Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» - 16758,45 грн. заборгованості за кредитним договором та 229,40 грн. судового збору. Станом на 16.04.2014 року борг відповідача перед банком складає: сума простроченої заборгованості по відсоткам - 6915 грн. 39 коп., пеня 4422 грн. 09 коп., а всього 11337 грн. 48 коп. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до статті 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі. Визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. У відповідності до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Під виконанням зобов'язання розуміються вчинення кредитором і боржником дій зі здійснення прав та виконання обов'язків, що випливають із зобов'язання. Належне виконання зобов'язання передбачає виконання зобов'язання в належний строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За таких обставин, суд вважає вимоги позивача про стягнення нарахованих відсотків по заборгованості в розмірі 6915 грн. 39 коп., такими, що підлягають задоволенню, що узгоджуються з вищенаведеними нормами права та визнається відповідачем. Щодо вимоги про стягнення пені, то відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, відповідно до ч. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру пені, в зв'язку з тим, що її майновий стан погіршився, є пенсіонеркою та отримує пенсію в розмірі 1100 грн., що вплинуло на її платоспроможність. На підтвердження, цих доводів відповідач надала, трудову книжку та пенсійне посвідчення. На підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 1000 грн., що не завдасть шкоду позивачу, проте, поліпшить фінансовий стан відповідача, надасть йому змогу забезпечувати себе необхідними житлово-побутовими умовами, не порушуючи сталого ритму життя. Також, зменшуючи розмір пені судом враховано, що тіло кредиту вже стягнуто за рішенням цього суду у 2013 році, а нараховані відсотки за динним рішенням у повному обсязі, тобто банк отримав плату за використання його коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial