Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» 14.04.2014 року звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON], про стягнення заборгованості, зазначивши, що 12.09.2006 року банк згідно договору надав відповідачеві кредит у розмірі 4 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитом, сплачувати відсотки та інші платежі. Відповідач не виконує належним чином умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 27.03.2014 рік у розмірі 16 723,04 грн., з яких: 2 237,70 грн. - заборгованість за кредитом, 14 485,34 грн .-заборгованість по процентам за користування кредитом. Від цієї суми віднімається сума, у розмірі 5 547,49 грн., яка була задоволена судовим наказом Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14.01.2009 року. Різниця становить - 11 175,55 грн., 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 558,78 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути заборгованість по кредиту у сумі 12 234,33 грн. та понесені судові витрати у розмірі 243,60 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, згідно якої позов підтримав повністю, просить розглянути справу за його відсутності у заочному порядку (а.с.37 - заява). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.27,28,33-36 - повідомлення), про причини неявки в судове засідання заяв не надавав.Суд, відповідно до ст.169 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 12.09.2006 р. між Закритим акціонерним товариством КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого банк надав відповідачеві кредит на суму 4 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов договору, договір складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою (а.с.7-13). Відповідач зобов'язання перед позивачем не виконав, заборгованість станом на 27.03.2014 рік становить 16 723,04 грн. (а.с.6 - розрахунок заборгованості, з яких: 2 237,70 грн. - заборгованість за кредитом, 14 485,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Від цієї суми віднімається сума, у розмірі 5 547,49 грн., яка була задоволена судовим наказом Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14.01.2009 року (а.с.5 - копія судового наказу). Різниця становить - 11 175,55 грн., 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 558,78 грн. - штраф (процентна складова). У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем укладений, передбачений ст. 1054 ЦК України, кредитний договір. У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Враховуючи, що відповідач умови договору не виконав, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню, понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved