Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] - про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 17 вересня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53100332116B, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 45 000 грн. 00 коп., зі сплатою 36,0 % річних, з кінцевим строком погашення заборгованості до 17 вересня 2015 року. Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідач порушує свої зобов'язання за кредитним договором № R53100332116B від 17.09.2012 року, у зв'язку з чим станом на 19. 06. 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 140 282 грн. 32 коп., яка складається з: боргу за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних - 46 482 грн. 24 коп., з якого поточна заборгованість за кредитом - 24 598 грн. 91 коп., прострочена заборгованість за кредитом - 19 711 грн. 22 коп., інфляційні витрати - 1 752 грн. 08 коп., 3% річних - 420 грн. 03 коп.; боргу за відсотками з урахуванням індексу інфляції та 3% річних - 29 894 грн. 65 коп., якого поточна заборгованість по відсоткам - 87 грн. 41 коп., прострочена заборгованість по відсоткам - 26 531 грн. 41 коп., інфляційні витрати - 2 645 грн. 39 коп., 3% річних - 630 грн. 44 коп.; пені за несвоєчасне повернення відсотків та кредиту - 63 905 грн. 43 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача в якій також зазначив, що позивач не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення та просить суд про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явилась, свого представника до суду не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила, жодних заяв чи клопотань до суду не подавала. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 17 вересня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53100332116B, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 45 000 грн. 00 коп., зі сплатою 36,0 % річних, з кінцевим строком погашення заборгованості до 17 вересня 2015 року (а.с. 10-13). Встановлено, що відповідач скориставшись наданим кредитом, не виконує належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, а саме не здійснює необхідні платежі щодо погашення заборгованості, в зв'язку з чим станом на 19. 06. 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 140 282 грн. 32 коп., яка складається з: боргу за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних - 46 482 грн. 24 коп., з якого поточна заборгованість за кредитом - 24 598 грн. 91 коп., прострочена заборгованість за кредитом - 19 711 грн. 22 коп., інфляційні витрати - 1 752 грн. 08 коп., 3% річних - 420 грн. 03 коп.; боргу за відсотками з урахуванням індексу інфляції та 3% річних - 29 894 грн. 65 коп., якого поточна заборгованість по відсоткам - 87 грн. 41 коп., прострочена заборгованість по відсоткам - 26 531 грн. 41 коп., інфляційні витрати - 2 645 грн. 39 коп., 3% річних - 630 грн. 44 коп.; пені за несвоєчасне повернення відсотків та кредиту - 63 905 грн. 43 коп. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ЦК України (Позика). Відповідно до п. 7.1.у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення Встановлено, що відповідач порушив свої зобов'язання за кредитним договором, в зв'язку з чим станом на 19. 06. 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 140 282 грн. 32 коп. Як вбачається з матеріалів справи позивач листом - вимогою № 4936/1-290 від 18 липня 2014 року звернувся до відповідача, в якому повідомив про наявність заборгованості, внаслідок невиконання вимог кредитного договору № R53100332116B від 17. 09. 2014 року (а.с. 21). Відповідно до 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин та враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 1 402 грн. 82 коп.

Outcome: approved