Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно позову, 04.10.2013 року між ПАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 1/06/Р3GK/07-07-11/0775, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 11 026,61 грн. зі сплатою 25 % річних за користування кредитом з кінцевим строком повернення 03.10.2016 року. ПАТ «АКБ «Капітал» цілком виконав зобов'язання перед позичальником шляхом надання кредиту, але відповідач порушив графік погашення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 10.08.2017 року становить 51 851,77 грн., яка складається з: заборгованість з повернення кредиту в розмірі 9098,06 грн., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами в розмірі 7569,76 грн., заборгованість по сплаті комісії по кредиту в розмірі 2050,07 грн., пеня за прострочення основної судної заборгованості в розмірі 16436,16 грн., пеня за несплачені проценти в розмірі 11184,41 грн., штраф в розмірі 5513,31 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] 1 на користь ПАТ «АКБ «Капітал» заборгованість за кредитним договором в розмірі 51 851,77 грн., а також судовий збір в розмірі 1600,00 грн. Представник позивача ПАТ «АКБ «Капітал» у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, вивчивши позов, заяву та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Цей договір відповідно до ст.1055 ЦК України укладається в письмовій формі. До відносин за кредитним договором застосовуються положення статей 1046-1052 ЦК України. Згідно ст.1050 ЦК України наслідками порушення кредитного договору є зобов'язання позичальника сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України та проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Як встановлено у судовому засіданні, 04.10.2013 року між ПАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 1/06/Р3GK/07-07-11/0775, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 11 026,61 грн. зі сплатою 25 % річних за користування кредитом з кінцевим строком повернення 03.10.2016 року. Відповідно до довідки-розрахунку відповідач [PERSON] порушив графік погашення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 10.08.2017 року становить 51 851,77 грн., яка складається з: заборгованість з повернення кредиту в розмірі 9098,06 грн., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами в розмірі 7569,76 грн., заборгованість по сплаті комісії по кредиту в розмірі 2050,07 грн., пеня за прострочення основної судної заборгованості в розмірі 16436,16 грн., пеня за несплачені проценти в розмірі 11184,41 грн., штраф в розмірі 5513,31 грн. 14.10.2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в ст.2 якого зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та /або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. У п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення. На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п.20 ч.1 цього Розпорядження м. Слов'янськ Донецької області, де зареєстрований відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Проте 05.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року №1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року було визнано не чинним (справа №826/18330/14). Згідно зі ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України»затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено м. Слов'янськ Донецької області. Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Оскільки на теперішній час м. Слов'янськ, згідно затвердженого переліку, є територією де проводилася антитерористична операція, то визначені Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції, розповсюджуються на відповідача [PERSON] і звільняють його від обов'язку по оплаті будь-якої пені та штрафів на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», з урахуванням положень ст. 5 ЦК України та ст.58 Конституції України. З огляду на вказане, позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» пені за прострочення основної судної заборгованості в розмірі 16436,16 грн., пені за несплачені проценти в розмірі 11184,41 грн., пені за несплачену комісію в розмірі 2050,07 грн., штрафу в розмірі 5513,31 грн. не підлягають задоволенню. На підставі наведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1/06/Р3GK/07-07-11/0775 від 04.10.2013 року в розмірі 16667,82 грн., що складається з: заборгованість з повернення кредиту в розмірі 9098,06 грн., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами в розмірі 7569,76 грн. В іншій частині слід відмовити. Крім того, відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі гривень, що є пропорційним до задоволеної частини вимог, оскільки позов судом задоволено частково. Так, сума задоволених вимог від суми вимог позивача становить 32 %, отже 512 грн. становить 32 % від суми 1600 грн. 00 коп. У зв'язку з викладеним суд вважає, що вимоги позивача частково знайшли своє підтвердження у ході судового засідання і підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial