Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по кредиту за кредитним договором від 20 вересня 2010 року в розмірі 11076 гривень 56 копійок, що виникла станом на 30.04.2016 року і складається з: - заборгованості по кредиту в розмірі 245 гривень 30 копійок, - заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 6727 гривень 61 копійка, - заборгованості з пені та комісії в розмірі 3100 гривень, - фіксованої частини штрафу в розмірі 500 гривень, - відсоткової частини штрафу в розмірі 503 гривні 65 копійок. Представник позивача позов підтримав про що надав суду відповідну заяву. Погодився на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У звязку з цим справа розглядається за правилами статей 224-233 ЦПК України. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за заявою відповідача від 20 вересня 2010 року позивач надав їй кредитну картку «Універсальна» та встановив на ній кредитний ліміт в розмірі 295 гривень із сплатою коштів за користування кредитом в розмірі 30 % річних, а відповідач зобовязувалась щомісячно сплачувати кредит та відсотки за його використання. В заяві відповідач вказала, що вона ознайомилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку (а.с. 04-31). Вищевказані документи свідчать про те, що між сторонами склались договірні відносини з надання кредиту, які регулюються § 1 та §2 глави 71 Цивільного кодексу України. Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Також в частині 1 статті 1049 зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з розрахунку банку (а.с. 4) відповідач скористалась наданими їй кредитними коштами, але в повному обсязі свої зобовязання за договором не виконувала. Станом на 30 квітня 2016 року її заборгованість становить 11076 гривень 56 копійок і складається з: - заборгованості по кредиту в розмірі 245 гривень 30 копійок, - заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 6727 гривень 61 копійка, - заборгованості з пені та комісії в розмірі 3100 гривень, - фіксованої частини штрафу в розмірі 500 гривень, - відсоткової частини штрафу в розмірі 503 гривні 65 копійок. У звязку з цим суд позов задовольняє і стягує з відповідача вищевказану заборгованість. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved