Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування вимог посилається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору №002-22022-300712 від 30.07.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк відкриває [PERSON] кредитну лінію на загальну суму 50000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 15000 грн. Станом на 24 липня 2014 року відповідачка порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість - 21411 грн. 99 коп., що складається: заборгованість за кредитом - 8531 грн. 99 коп., прострочене тіло кредиту- 6468 грн. 01 коп., заборгованість по комісіям - 6411 грн. 99 коп. Тому позивач просить суд стягнути із відповідачки вказану заборгованість по кредиту, а також понесені судові витрати. Представник позивача Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк», який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з»явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце слухання справи повідомлена відповідно до ч.4 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про розгляд справи без її участі чи про відкладення розгляду справи не подавала. Відповідно до вимог ч. 4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вимоги ч.5 ст.74, ч.4 ст.169, ч.1 ст. 224 ЦПК України та відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи без відповідача, суд вважає за необхідне проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, оглянувши матеріали справи та оцінивши дослідженні докази в сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 30.07.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №002-22022-300712, який складається із заяви позичальника та умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Згідно представленої копії статуту відбулась зміна найменування юридичної особи 26 червня 2012 року АТ на ПАТ, яке є правонаступником всіх прав та обов'язків АТ « Дельта Банк». Як вбачається зі змісту заяви позичальник [PERSON] ознайомилася та згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які підписані нею 30 липня 2012 року. Відповідно до умов договору [PERSON] отримала кредитну лінію на загальну суму 50000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 15000 грн. Сторонами погоджено, що Банк має право у будь-який момент збільшити, зменшити чи скасувати кредитний ліміт. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору, банк надає клієнту кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії та встановлює ліміт в сумі 15000 грн. Відповідно до п. 2.3 договору, за користування кредитом, відповідач сплачує кредитору проценти за ставками, які зазначені в тарифах. Останній раз [PERSON] погашала кредит та проценти в липні 2013 року, що підтверджується випискою з особового рахунку. Так, у відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Вимогами ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язанння (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, банк виконав зобов'язання перед відповідачем, однак [PERSON] порушила умови договору та її заборгованість перед банком складає 21411 грн. 99 коп., що складається: заборгованість за кредитом - 8531 грн. 99 коп., прострочене тіло кредиту- 6468 грн. 01 коп., заборгованість по комісіям - 6411 грн. 99 коп., яку слід стягнути на користь позивача. Відповідачкою не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення заборгованості. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved