Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду 29 лютого 2016 року з позовом, вказавши, що 08 червня 2006 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] був укладений кредитний договір № KRKRRX00461375. Згідно умов вищевказаного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2288,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00%, а відповідач взяла на себе зобов'язання погашати отриманий кредит і відсотки за його використання. Однак відповідач [PERSON] порушила взяті на себе зобов'язання, допустивши прострочення в погашенні суми кредиту, процентів і комісії. Станом на 18.02.2016 року сума заборгованості за кредитним договором складає 40575,29 грн.: -1180,54 грн. - заборгованість за кредитом, -5383,99 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, -439,32 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, -33571,44 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Від цієї суми віднімається сума у розмірі 1882,15 грн., яка була задоволена судовим наказом Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.06.2007 р. з відповідача [PERSON], різниця становить 38693,14 грн. А також штрафи відповідно до умов договору: -500,00 грн. штраф (фіксована частина), -1934,66 грн. штраф (процентна складова). Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № KRKRRX00461375 від 08.06.2006 року в розмірі 41127,80 грн., а також витрати по справі судовий збір у розмірі 1378,00 грн. В судове засідання сторони не зявилися. Згідно п. 3 позовних вимог представник позивача [PERSON] просить проводити розгляд справи за відсутності представника, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] про місце та час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 08 червня 2006 року між Закритим акціонерним товариством «Приватбанк», правонаступником якого є АТ «Приватбанк», та [PERSON] як позичальником був укладений кредитний договір № KRKRRX00461375 (а.с. 7-16 копія заяви, Умов надання споживчого кредиту, довідки, банківської ліцензії, свідоцтва, витягу із статуту ). Згідно умов договору, банк надав позичальнику строковий кредит у сумі 2 288,00 грн. на срок 12 месяців по 07.06.2007 р. включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00% у місяць, на суму залишку заборгованності по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі суми 36,61 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 208,00грн. в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди, комісії в оговорених в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «8» по «12» число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 240,07грн. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсоткам, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно Умов. Згідно п. 4.2 Умов, при порушенні позичальником зобовязань по погашенню Кредиту, Позичальник сплачує Банку відсотки за користуванням Кредитом в размірі 10,00% в місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Відсоткова ставка за кредитом може змінюватися в залежності від змін облікої ставки НБУ чи в інших випадках, відповідно до п. 3.3 Умов. Позичальник доручає банку, без додаткового узгодження, перерахувати кредитні кошти в день надання кредиту: в сумі 2 080,00 грн. на поточний рахунок з призначенням платежу «Перерахування коштів згідно договору купівлі- продажу № 0 від 08.06.2006р. у т.ч. ПДВ 0,00грн.» в сумі 208,00грн. на поточний рахунок з призначенням платежу «Сплата єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту по кредитному договору № KRKRRX00461375 від 08.06.2006 р.». Судовим наказом Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 червня 2007 року стягнуто з [PERSON] згідно кредитного договору № KRKRRX00461375 від 08.06.2006 р. на користь закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в сумі 1180 грн. 54 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 239 грн. 79 коп., пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 59 грн. 11 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 402 грн. 71 коп. (а.с.4 копія рішення суду). За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Виходячи із системного аналізу ст. ст. 525, 526, 598, 599 ЦК України слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 23 вересня 2015 року № 6-1206 цс 15, яка згідно з ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, та п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012\~№\~5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. При цьому згідно з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжними картками, які є складовою частиною кредитного договору, визначено, що проценти за користування нараховуються до повного погашення кредиту. За таких умов підлягають стягненню з відповідача сума нарахованих відсотків станом на 18.02.2016 р. у розмірі 5383,99 грн. (а.с. 5-6 розрахунок). Вимоги щодо стягнення заборгованості шляхом проведення розрахунку способом віднімання суми боргу наявної заборгованості та стягнутої суми боргу за попереднім судовим рішенням задоволенню не підлягають, оскільки не відповідають нормам ЦК України. Питання про виконання судового наказу від 15 червня 2007 року щодо визначення суми залишку заборгованості по виплаті боргу за судовим рішенням вирішуються в межах виконавчого провадження Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки. Згідно п. п. 17 роз'яснень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду цивільних і кримінальних справ при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов'язання припиняються з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст.\~599-601, 604-609 ЦК України. Оскільки, після закінчення строку дії договору між сторонами існують невиконані зобов'язальні правовідносини, є підстави для нарахування крім процентів за користування кредитом також комісію та неустойку. Тому суд вважає обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги в частині стягнення комісї в розмірі 439,32 грн. та штрафів в розмірі 2434,66 грн. Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). Крім того, частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Установивши, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов'язання (більше ніж у 28 разів), суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин норму частини третьої статті 551 ЦК України, зменшивши розмір пені до 7000,00 грн. Крім того, суд враховує і те, що строковий кредит наданий 08.06.2006 р. на срок 12 месяців по 07.06.2007 р., право на стягнення пені у кредитора виникло з наступного дня після прострочення чергової сплати боргу, а до суду він звернувся лише у лютому 2016 року. Таким чином, згідно вищевказаного розрахунку, станом на 18.02.2016 р. сума заборгованості за кредитним договором № KRKRRX00461375 від 08.06.2006 р. складає 15257,97 грн., а саме: - 5383,99 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, - 439,32 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, - 7000,00 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. - 500,00 грн. штраф (фіксована частина), - 1934,66 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню витрати по справі судовий збір у розмірі 1378,00 грн. (мінімальний розмір).

Outcome: partial