Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації [PERSON] (надалі ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором в сумі 54\~232,58 грн. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 31.03.2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № BLaЖГА00023461 у відповідності до умов якого ПАТ «ВіЕйБі Банк» надав позичальнику кредит в розмірі 19 900,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 % річних від суми виданого кредиту. В судове засідання представник позивача не зявився, направив суду заяву в якій просить справу розглянути в його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву в якій просив суд зменшити суму пені, оскільки сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] від попереднього шлюбу, на його утриманні дружина, яка перебуває в декретній відпустці та дитина [PERSON], а також просив зарахувати вже сплачену суму комісії на рахунок сплати тіла та відсотків за кредит. Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.03.2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та відповідачем [PERSON]В було укладено кредитний договір № BLaЖГА00023461 у відповідності до умов якого ПАТ «ВіЕйБі Банк» надав позичальнику кредит в розмірі 19 900,00 грн. зі сплатою ідсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 % річних від суми виданого кредиту та з щомісячною платою у вигляді комісії за управління кредиту у розмірі 1,75% від суми кредиту із терміном погашення кредиту 31.03.2014 року (п.,п. 1, 2, 3, 4 Спеціальної частини договору). Пунктом 1.5. Загальної частини договору передбачено, що за користоування кредитом встановлюється плата у вигляді процентів, які нараховуються за процентною ставкою в розмірі, зазначеному в п. 3 Спеціальної частини договору. П. 1.6. - за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом, розмір якої зазначається в п. 4 Спеціальної частини договору. Відповідно до п. 4.3 Загальної частини договору, у випадку прострочення позичальником сплати чергового платежу за Графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань. Підпис відповідача у договорі свідчить про те, що він погодився на умови кредитного договору. Однак, відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, у звязку з чим виникла заборгованість перед позивачем. Станом на 10.08.2015 року відповідач має заборгованість у розмірі 54\~232,58 грн., яка складається з наступного: 8\~839,79 грн. заборгованість за кредитом; 1\~500,60 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1\~776,71 комісія за розрахункове обслуговування; 42\~115,48 грн. плата за пропуск платежів. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач (позичальник) не виконав зобовязання з повернення грошових коштів ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]», з нього слід стягнути суму неповернутого кредиту, проценти за користування коштами, комісію. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, позивач правомірно нарахував пеню. Однак суд враховуючи матеріальний стан відповідача, який сплачує аліменти на неповнолітню дитину та на його утриманні перебуває дружина та дитина, дійшов висновку про зменшення пені до 10 000,00 грн., що відповідає вимогам ч. 3 ст. 551 ЦК України. Судові витрати по справі відповідно до ст.88 ЦПК слід стягнути з відповідача.

Outcome: partial