Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»), яке є правонаступником ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 03/МК від 10.07.2008 року в розмірі 15782,53 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 336483,47 гривень та судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 5047,25 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав, просить задовольнити , проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявились, причину відсутності суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Повідомлень щодо поважності причин їх відсутності, заяви про слухання справи за їх відсутністю та заперечень проти позову до суду не надходило. Неодноразово за заявою відповідача [PERSON] та його представника судові засідання відкладались. В попереднє судове засідання, яке було призначено на 03.12.2015 року судові повістки отримані відповідачами, однак відповідачем [PERSON] надано заяву про відкладення судового розгляду. В судове засідання, яке було призначено на 21.12.2015 року відповідачам надсилались судові повістки , однак поштові конверти повернулись до суду із зазначенням про закінчення терміну зберігання. Відповідно до вимог ст. 27 ЦПК України сторони повинні добросовісно користуватися своїми правами. Згідно вимог ст. 77 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання, повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає. Тому, суд вважає, що відповідачі не зявились в судове засідання без поважаних причин. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі кредитного договору № 03/МК від 10.07.2008 року укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», яке є правонаступником ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 50000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40,00% річних на суму залишку непогашеної заборгованості кредитом строком до 10 липня 2017 р. Крім того, 10.07.2008 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки , згідно якого поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором. Уклавши з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач [PERSON] систематично порушував свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зі свого боку умови кредитного договору виконав в повному обсязі, але відповідач, в порушення умов договору, свої зобовязання в частині погашення заборгованості та відсотків за користування кредитом не виконує і станом на 19.06.2015 року має заборгованість в розмірі 15782,53 доларів США, яка складається з наступного: - 13209,22 доларів США заборгованість за кредитом; -1567,15 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; -243,44 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг; -11,73 доларів США - штраф ( фіксована частина) -750,99 доларів США штраф ( процентна складова). Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною(сторонами). 10.07.2008 року при укладанні кредитного договору та договору поруки сторони поставили свій підпис під договором, чим засвідчили факт на згоду з умовами договору , обовязками за договором, що всі умови договору цілком зрозумілі, вони вважають їх справедливими. Кредитний договір було підписано добровільно, окрім того, [PERSON] за кредитним договором та [PERSON] надали гарантії того, що вони ознайомлені з договірними умовами і вона з ними погоджується. Відповідно до ст.47 Закону України «Про банки та банківську діяльність» на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» кошти це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Закон України«Про банки та банківську діяльність» визначив, що банки, які мають банківську ліцензію, мають право здійснювати кредитування в іноземній валюті. Згідно ч.2 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» генеральні ліцензії видаються комерційним банкам на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного кредитування. Відповідно до ч.2 ст.524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ст. 526, 530 ЦПК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства у встановлений договором строк. Згідно з ст. 536 ЦПК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання ,забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники ,якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання(неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня , коли речі мали бути повернуті, до дня фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1,ч.2 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк , встановлений договором або законом. Боржник ,який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Станом на 19.06.2015 року за відповідачами рахується заборгованість в розмірі 15782,53 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 336483,47 гривень .Дотепер сума боргу відповідачами не сплачена, тому позивач просить стягнути з відповідачів суму заборгованості в розмірі 15782,53 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 336483,47 гривень та судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 5047,25 грн. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі. Пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин » встановлено , що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті , суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів судові витрати, які поніс позивач по сплаті судового збору .

Outcome: approved