Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» (надалі ПАТ «ВіЕйБі Банк») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до укладеного договору №1933 від 14 червня 2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн., термін повернення кредиту 14 червня 2013 року. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобовязання за договором в повному обсязі, а відповідач від виконання зобовязань ухиляється, в результаті чого станом на 13 серпня 2015 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 1933 від 14 червня 2010 року становить 14\~117,08 грн., з них: кредит 1\~460,06 грн.; відсотки 914,61 грн.; комісія за РО 700,00 грн.; плата за пропуск платежів 11\~042,21 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача ПАТ «ВіЕйБі Банк» в судове засідання не зявився, однак надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін\~без фіксації судового процесу технічними засобами. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 14 червня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (Банк) та [PERSON] (Позичальник) укладено кредитний договір №1933, згідно якого Позичальник отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн., термін повернення кредиту 14 червня 2013 року, процентна ставка 25,00% річних, за управління кредитом передбачена комісія 1,75% від суми кредиту. Згідно п.1.7. Договору (ІІ Загальна частина), за виконання своїх зобовязань з повернення кредиту, плати за кредит, комісій, всіх інших платежів та можливих штрафних санкцій, що виникнуть на підставі цього Договору та додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в майбутньому, Позичальник відповідає перед Банком всім належним Позичальнику майном, майновими правами та грошовими коштами. Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому, або у визначеній ним частині, у випадку невиконання Позичальником своїх боргових та інших зобовязань за цим Договором або правомірних вимог Банку (п.2.7.1. Договору). Відповідно до п.4.3. Договору, у випадку прострочення Позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за Графіком, Банк має право вимагати від Позичальника достроково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань (а саме неповерненої чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п.9 Спеціальної частини Договору, а саме 0,5%. В силу ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст.530 ЦК України). Із статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобовязання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до статей 549, 550, 551 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 13 серпня 2015 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №1933 від 14 червня 2010 року становить 14\~117,08 грн., з них: кредит 1\~460,06 грн.; відсотки 914,61 грн.; комісія за РО 700,00 грн.; плата за пропуск платежів 11\~042,21 грн. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та враховуючи факт невиконання відповідачем умов кредитного договору №1933 від 14 червня 2010 року, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення останнім майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення із [PERSON] в користь ПАТ «ВіЕйБіБанк» заборгованості в розмірі 14\~117,08 грн., з них: кредит 1\~460,06 грн.; відсотки 914,61 грн.; комісія за РО 700,00 грн.; плата за пропуск платежів 11\~042,41 грн. В силу ст.88 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, підлягають солідарному стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved