Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до суду із вказаною позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , третя особа: Білозерський районний сектор Управління державної міграційної служби у Херсонській області, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що 05.05.2006 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено іпотечний кредитний договір на суму 37780 доларів США зі сплатою 10,8% річних з кінцевим терміном повернення кредиту 04 травня 2025 року. В якості забезпечення виконання відповідачем [PERSON] кредитних зобов`язань, 05.05.2006 року сторони уклали договір іпотеки, згідно з яким останній передав позивачу - банку в іпотеку будинок [ADDRESS] . Внаслідок неналежного виконання позичальником - відповідачем [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, станом на 22.11.2011 року, утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі 521441,56 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 293 428,34 грн., заборгованості по сплаті відсотків в сумі 152 608,04 грн., пені за несплату основного боргу в сумі 25 969,15 грн., та пеня за несплату відсотків в сумі 49 436,03 грн. Добровільно відповідач - [PERSON] розраховуватись не бажає, в зв`язку з чим просив: - звернути стягнення на предмет іпотеки, зазначений в іпотечному договорі від 05.05.2006 p., а саме: житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 101,2 кв.м., літ. - «А», гараж літ. - «Б», сарай літ. - «В», туалет літ. - «Г», огорожа - 1,2, водопровід - 3, розташований на земельній ділянці розміром 600,0 кв.м., який належить [PERSON] , шляхом реалізації предмету іпотеки на прилюдних торгах за початковою вартістю визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна; - виселити [PERSON] , 1966 р.н., [PERSON] , 1967 р.н., [PERSON] , 2001 р.н., [PERSON] , 2006 р.н. та [PERSON] , 1990 р.н. з будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зі зняттям з реєстраційного обліку у Білозерському районному секторі управління державної міграційної служби у Херсонській області; - відстрочити виконання рішення до дня втрати чинності ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»; - судові витрати покласти на відповідачів - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ». 16.02.2016 року ухвалою судді Білозерського районного суду Херсонської області Коваленко А.В. справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 06.06.2016 року цивільну справу №648/1713/16-ц за позовом [PERSON] в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] та ПАТ «Державний ощадбанк України», треті особи орган опіки та піклування Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області, [PERSON] , приватний нотаріус Білозерської районної нотаріального округу в Херсонській області Гребенюк Т.М. про визначення недійсним іпотечного договору від 05.05.2006 року, скасування заборони відчуження житлового будинку, скасування запису в Державному реєстрі іпотек про обтяження житлового будинку об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 19.07.2016 року, зобов`язано ПАТ «Державний ощадний банк України» надати письмові докази. 15.09.2016 року здійснено автоматизований розподіл з підстав припинення повноважень судді Коваленко А.В. та автоматизованою системою документообігу суду для розгляду даної цивільної справи визначено суддю Бугрименко В.В. 14.06.2017 року ухвалою судді Білозерського районного суду Херсонської області Бугрименко В.В. у справі призначено оціночно-будівельну експертизу та провадження по справі зупинено на час її виконання. 01.08.2017 року здійснено автоматизований розподіл з підстав припинення повноважень судді Бугрименка В.В. та автоматизованою системою документообігу суду для розгляду даної цивільної справи визначено суддю Рибас А.В. 08.09.2017 року ухвалою судді Білозерського районного суду Херсонської області Рибас А.В. вказану цивільну справу прийнято до свого провадження з одночасним відновленням провадження у справі та призначення судового засідання з викликом сторін. 30.03.2018 року ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області провадження у справі зупинено для залучення до участі у справі правонаступника після померлого відповідача [PERSON] . 18.07.2018 року ухвалою судді Білозерського районного суду Херсонської області провадження у справі відновлено у зв`язку із спливом шестимісячного строку після смерті [PERSON] , в який передбачається встановлення правонаступників померлого, з метою їх визначення і залучення до участі у справі. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 05.09.2018 року задоволено клопотання представника позивача про витребування у приватного нотаріуса Гребенюк Т.М. копії спадкової справи після померлого [PERSON] та витягу із спадкового реєстру, в зв`язку з чим оголошено перерву у судовому засіданні. 07.12.2018 року до суду надійшла заява, в якій позивач збільшив позовні вимоги шляхом пред`явлення вимог до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які є спадкоємцями після сперті [PERSON] . Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 21.03.2019 року зустрічну позовну заяву [PERSON] , в інтересах [PERSON] , [PERSON] - залишено без розгляду. Крім того, залучено до участі у справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , як правонаступників після смерті відповідача - [PERSON] , який помер [INFO] , а також залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, на стороні відповідачів, орган опіки та піклування службу у справах дітей Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 11.09.2019 року (яка залишена без змін Постановою Херсонського апеляційного суду від 14.01.2020 року), відмовлено [PERSON] в прийнятті його позову, як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, а також замінено Білозерський районний сектор управління Державної міграційної служби у Херсонській області на належну третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Чорнобаївську сільську раду Білозерського району Херсонської області. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у заяві про збільшення позовних вимог, та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про іпотеку», мають право вимоги до спадкоємців. Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що позивачем не встановлено перелік спадкового майна, та відповідно його вартість, яке успадковане відповідачами по справі, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Крім того, позивачем не надано відомостей про те, що відповідачі, які є спадкоємцями, не виконали свій обов`язок по задоволенню вимог кредитора, в межах вартості майна, одержаного у спадщину, в розмірі, який відповідає частці у спадщині, що передбачено ч.1 ст.1282 ЦК України, в зв`язку з чим просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи - Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області та прокурор, в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позовних вимог посилаючись на дотримання інтересів неповнолітніх дітей у справі. Представник третьої особи - служба у справах дітей Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області, в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій заперечила щодо задоволення позовних вимог з підстав вказаних представником відповідачів та просила розгляд справи проводити за її відсутності. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості та достатності у їх взаємозв`язку, дійшов переконання, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до положень ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 12ЦПК\~України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно частини 1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що 05.05.2006 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є АТ «Державний ощадний банк України», та [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит за №100 від 05.05.2006 року, предметом якого стали грошові кошти, які банк надав [PERSON] в сумі 37780,00 доларів США. Того ж дня, 05.05.2006 року, укладено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , за яким [PERSON] продала, а [PERSON] придбав вказане нерухоме майно. При цьому, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10570694, за [PERSON] зареєстровано право власності на вказане нерухоме майно лише наступного дня 06.05.2006 року. Крім того, 05.05.2006 року, між банком та [PERSON] укладено іпотечний договір, предметом якого є заставне майно: житловий будинок [ADDRESS] . В зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за вищевказаним кредитним договором 22.11.2011 року рішенням Білозерського районного суду Херсонської області з [PERSON] на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» стягнуто заборгованість по договору про іпотечний кредит за №100 від 05.05.2006 року в загальній сумі 521441,56 грн. Також судом встановлено, що [PERSON] , помер [INFO] ,\~що підтверджується копією актового запису про смерть № 1649 від 27.12.2017 року, складеного Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Після смерті позичальника [PERSON] банком було направлено до Білозерської державної нотаріальної контори претензію до спадкоємців померлого позичальника від 02.05.2018 року, на підставі якої було заведено спадкову справу за №176/2014 від 03.05.2018 року. При дослідженні якої судом встановлено, що із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто із спадкоємців не звертався. З матеріалів справи також вбачається, що на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , разом з ним за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вказане підтверджується довідкою наданою Чорнобаївською сільською радою Білозерського району Херсонської області від 11.02.2019 року за №02-20/111. Разом з тим, судом встановлено, що згідно з актовим записом №1452 виданим 04.08.2014 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] померла [INFO] ; шлюб [PERSON] та [PERSON] розірвано 28.11.2017 року рішенням Білозерського районного суду Херсонської області, а [PERSON] з 2016 року постійно проживає та працює в м.Києві, набула повноліття [INFO] . Таким чином суд дійшов переконання, що спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які постійно та на день смерті проживали разом із спадкодавцем та є такими, що прийняли спадщину в силу частини ч.4 ст.1268 ЦК України за позовною вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно зі ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Частинами першою, другою статті 23 Закону України «Про іпотеку»\~передбачено, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Статтею 1216\~ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219\~ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Відповідно ст.1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно п. 27\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», отримання спадкоємцем, який прияв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України\~є правом, а не обов`язком спадкоємця. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконання обов`язку, передбаченого\~статтею 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами\~статті 625 цього Кодексу. Згідно п. 32 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 30 березня 2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішені спорів, що виникають із кредитних правовідносин» з урахуванням положення\~статті 1282 ЦК\~спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. З урахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку, що приписи статей 1281 і 1282\~ЦК України\~та\~статті 23 Закону України «Про іпотеку»\~регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника, зокрема і в зобов`язаннях, забезпечених іпотекою. За змістом цих приписів: 1) у разі переходу права власності на предмет іпотеки у порядку спадкування право іпотеки є чинним для спадкоємця; 2) спадкоємець, до якого перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця; 3) спадкоємець (фізична особа) не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником такий спадкоємець відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки; 4) спадкоємець зобов`язаний повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про борги останнього; 5) кредитор має пред`явити свою вимогу до спадкоємців протягом 6 місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги; 6) наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги. Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. \~ \~ \~ \~Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою. Саме на підставі норм статей 1281, 1282\~ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців. Згідно зі статтею 1282\~ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Разом з тим, відомостей про те, що відповідачі, які є спадкоємцями, не виконали свій обов`язок по задоволенню вимог кредитора, в межах вартості майна, одержаного у спадщину особисто, у розмірі, який відповідає частці у спадщині, що передбачено ч.1 ст.1282 ЦК України, суду не надано. За таких обставин, враховуючи, що позивачем не надано доказів наявності та розміру спадкового майна, за рахунок якого спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора, що в сукупності позбавляє позивача права вимоги до [PERSON] та [PERSON] , оскільки відповідальність спадкоємців за боргами спадкодавця настає лише за умови додержання кредитором вимог ст.ст. 1281, 1282 ЦК України. Дослідивши наявні матеріали справи, суд прийшов до висновку, що факти, наведені, позивачем в обґрунтування позовних вимог, не знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, у зв`язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки задоволенню не підлягають. Разом з тим, вимоги щодо визначення способу\~реалізації предмета\~іпотеки і виселення з житлового будинку є похідними від першої вимоги, в звязку з чим вони також не підлягають задоволенню. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, тому й судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, що були понесені позивачем, у відповідності до ст.141 ЦПК України, до стягнення з відповідача не підлягають

Outcome: dismissed