Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Експрес-Банк» звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], у якому просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитними договорами № 21637/30/к/НД9, № 21637/51/к/НД10 від 13.12.2012р. та 12.12.2013р. у загальному розмірі 21 594,70 грн. Позовна заява мотивована тим, що банк відповідно до вищевказаних договорів надав відповідачу кредити на споживчі потреби у загальному розмірі 21 000,00 грн., строком до 13.12.2014р., однак відповідач порушує взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредитних коштів позивачу. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В своїй позовній заяві просив суд справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення у пресі. Заяв про розгляд справи за її відсутністю або інформації про поважність причин неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення відповідно до ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. 13.12.2012р. та 12.12.2013р. між ПАТ «Експрес-Банк» та відповідачем були укладені кредитні договори № 21637/30/к/НД9 та 21637/51/к/НД10, згідно з умовами яких банк надав відповідачу кредити на споживчі цілі на загальну суму 21 000,00 грн., строком до 13.12.2014р., а відповідач зобов'язалась кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договороми. Згідно з ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. На підставі ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до з ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Всупереч вищевикладеним положенням відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала, допустила прострочення повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитами, внаслідок чого у неї виникла наступна заборгованість: за кредитним договором № 21637/30/к/НД9 від 13.12.2012р., яка відповідно до розрахунку станом на 13.11.2015р. становить 13 983,11 грн. та складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6 250,00 грн., заборгованості з сплати відсотків у розмірі 778,22 грн., пені за прострочення сплати основного боргу по кредиту у розмірі 2 762,66 грн., пені за прострочення сплати заборгованості по нарахованим процентам у розмірі 223,48 грн., інфляційних втрат у розмірі 2 468,75 грн. та штрафу у розмірі 1 500,00 грн.; за кредитним договором № 21637/51/к/НД10 від 12.12.2013р., яка відповідно до розрахунку станом на 16.11.2015р. становить 7 611,59 грн. та складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3 492,57 грн., заборгованості по нарахованій комісії у розмірі 372,00 грн., пені за прострочення сплати основного боргу по кредиту у розмірі 1 440,35 грн., пені за прострочення сплати заборгованості по нарахованим процентам у розмірі 12,53 грн., пені за прострочення сплати заборгованості по нарахованій комісії у розмірі 7,64 грн., інфляційних втрат у розмірі 1 686,50 грн. та штрафу у розмірі 600,00 грн. Відповідач всупереч положенням статті 60 ЦПК України не надала суду жодних доказів, які б спростовували факт існування вказаної заборгованості. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved