Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі позивач, Банк) звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення з [PERSON] (далі відповідач) заборгованості за кредитним договором в розмірі 100016,32 гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем з метою отримання банківських послуг укладений договір № б/н від 12.07.2013, згідно з яким відповідач отримав від Банку кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з урахуванням Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення вимог статей 526, 527, 530 ЦК України та умов договору (заяви) відповідач зобовязання належним чином не виконав, у звязку з чим у нього виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 28.02.2018 дорівнює 100016,32 гривень, з яких 2092 гривень - заборгованість за кредитом, 87485,45 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5200 гривень заборгованість за пенею та комісією, 500 гривень штраф (фіксована частина) та 4738,87 гривень - штраф (процента складова). Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, за змістом позовної заяви не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача та винесення заочного рішення судом. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 14.04.2018, проте в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на приписи ст.280 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає таке. Судом встановлено, що на виконання договору № б/н від 12.07.2013 підписаної відповідачем заяви останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6,7). За змістом вказаної заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку складає між ним і банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. Банк свої зобов'язання за зазначеним договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором. З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 12.07.2013 вбачається, що відповідач, станом на 28.02.2018 має заборгованість за наданим кредитом в розмірі 100016,32 гривень, з яких 2092 гривень - заборгованість за кредитом, 87485,45 гривень заборгованість по процентам за користування кредиту, 5200 гривень заборгованість за пенею та комісією, 5238,87 гривень заборгованість по судовим штрафам (а.с.5). За змістом Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобовязується погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. За змістом ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти ; до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики (параграфа 1 цієї глави), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Також суд зазначає, що згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ст.ст.526-527, 530 ЦК України (глава 48 - виконання зобовязання) зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Положенням ч.1 ст.625 ЦК України (глава 51 правові наслідки порушення зобовязання; відповідальність за зобовязання) передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що в порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за укладеним ним з Банком договором належним чином не виконав, у звязку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та відсотками в загальному розмірі 89577,45 гривень підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за нарахованою пенею (сума пені та комісії) та штрафам відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг задоволенню не підлягають з огляду на таке. Відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що проводять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи зобовязані скасувати зазначеним у зазначеній статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідач зареєстрований та постійно проживає в селі Іванівка Покровського (Красноармійського) району Донецької області. За змістом п.8 ч.2 Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням КМУ від 02.12.2015 №1275-р на виконання Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», село Іванівка Красноармійського району (нова назва Покровський район) Донецької області визначено КМУ у вказаному Переліку. Відтак на відповідача поширюється дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з пені та комісії та заборгованості по судовим штрафам в загальному розмірі 10438,87 гривень є безпідставними. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені на 90% (89577,45*100/100016,32), розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, дорівнює 1585,80 гривень (1762*90/100).

Outcome: partial