Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути із відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № A34LRX36520874 від 06 липня 2011 року в сумі 44543,89 гривень та судові витрати у розмірі 445,44 гривень. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06 липня 2011 року з відповідачем укладено кредитний договір, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 9811,79 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання за кредитним договором, чим порушував передбачені договором умови, та стало причиною звернення до суду з даним позовом. Суд ухвалив справу розглядати без участі представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - Стадника Тараса Петровича, який діє на підставі довіреності № 823-О від 06 березня 2012 року /довіреність в матеріалах справи/, та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності /заява знаходиться в матеріалах справи/, що відповідає вимогам ст. 158 ЦПК України, та за відсутності відповідача, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, що стверджується повідомленням про судове засідання, опублікованим в газеті «Високий Замок» / газета «Високий Замок» № 40 (5104) від 18.03.2014 року знаходиться в матеріалах справи/, проте до суду не прибув, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, крім цього, представник позивача у поданій заяві зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Вивчивши матеріали справи та всебічно, повно, об'єктивно дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 липня 2011 року між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № A34LRX36520874, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 9811,80 гривень на строк 24 місяці з 06.07.2011 р. по 05.07.2013 р. включно, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,01% на місяць, на суму залишку заборгованості за Кредитом, якщо інше не зазначено в Умовах та правилах надання банківських послуг, єдино разової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 331,80 гривень та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 343,41 гривень, якщо інше не зазначено в Умовах та правилах, в обмін на зобов'язання Позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах та правилах строки /а.с.6/. Зі змісту п.4.6 Договору визначено, що позичальник сплачує банку винагороду в розмірі й у строки, зазначені у Заяві та даних Умовах /а.с.8-14/. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як передбачено ч. 3 ст. 611 ЦК України, сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання. У відповідності до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до п.5.1 Договору при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 даних Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 1,25% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Сплата пені здійснюється в гривні /а.с.6-12/. Пунктом 5.3 даного Договору передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень плюс 5% від суми заборгованості /а.с.8-14/. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором № A34LRX36520874 від 06 липня 2011 року заборгованість [PERSON] станом на 26 вересня 2013 року складає 44543,89 гривень, з яких 5317,67 гривень заборгованість за кредитом, 3,89 гривень заборгованість по процентах за користування кредитом, заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 4464,33 гривень, 32160,67 гривень пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також 500,00 гривень штрафу (фіксована частина), 2097,33 гривень - штраф (процентна складова). Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Необхідно наголосити на тому, що суд вирішує справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих йому доказів, особи, які беруть участь у справі, займають активне становище щодо інших учасників процесу та суду, сторони самостійно визначають, які саме докази подавати суду, а які ні, у разі невиконання процесуальних обов'язків або нездійснення процесуальних прав для особи настають небажані для неї правові наслідки. Суд переконаний за необхідне наголосити на тому, що відповідач [PERSON], належним чином був повідомлена про час, день та місце розгляду справи, проте до суду не прибув, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. При цьому не подав жодних доказів у разі заперечення проти позову, не брав участі в судових засіданнях, не оспорювала поданої позовної заяви та суми заборгованості. Відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для повного задоволення позову в загальній сумі 44543,89 гривень, з яких 5317,67 гривень заборгованість за кредитом, 3,89 гривень заборгованість по процентах за користування кредитом, заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 4464,33 гривень, 32160,67 гривень пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також 500,00 гривень штрафу (фіксована частина), 2097,33 гривень - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача 445,44 гривень судового збору, сплаченого позивачем.

Outcome: approved