Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк « ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на майно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 275008,95 Євро. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № MKHVGK00000088 від 22.03.2006 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 150000,00 Євро зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.03.2016 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «ПриватБанком» та відповідачем [PERSON] укладено договір іпотеки № MKHVGK00000088 від 22.03.2006 року, відповідно до якого відповідач передав у іпотеку нерухоме майно, а саме [ADDRESS], який належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмета іпотеки дорівнює 1063651,00 грн. Свої зобов'язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконав, внаслідок чого у позивача виникло право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Станом на 11.12.2013 року у відповідача виникла заборгованість в сумі 275008,95 Євро, що згідно курсу НБУ становить 3022348,36 грн. Оскільки відповідачем не погашено заборгованість за кредитним договором, позивач просить звернути стягнення на вищевказаний предмет іпотеки та виселити відповідача і інших осіб з будинку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, наведених у позові. При цьому пояснив, що ніяких пропозицій щодо укладення договору реструктуризації ні відповідачу ні його представнику не надавав, питання про це ніким не ставилося. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, про що свідчить розписка представника відповідача про отримання судової повістки. До початку судового засідання він представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи в зв'язку з пропозицією представника позивача укласти договір реструктуризації боргу. Оскільки представник позивача в судовому засіданні заперечив факт надання вказаної пропозиції, суд вважає клопотання представника відповідача необґрунтованим, його причину неявки до суду неповажною. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що 22.03.2006 року між ПАТ «ПриватБанком» та [PERSON] укладено кредитний договір № MKHVGK00000088, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 150 000,00 Євро зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 22.03.2016 року. Окрім цього, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «ПриватБанком» та [PERSON] укладено договір іпотеки MKHVGK00000088 від 22.03.2006 року, відповідно до якого відповідач передав в іпотеку нерухоме майно, а саме [ADDRESS], який належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі продажу. В подальшому, 26 жовтня 2011 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду до кредитного договору № MKHVGK00000088 від 22.03.2006 року, згідно якої відповідачу було зменшено суму заборгованості за кредитним договором, яка виникла на день укладення додаткової угоди. Крім того, відповідно до даної додаткової угоди відповідачу надано кредит в сумі 197 014,59 Євро на купівлю житла, 63 544,23 Євро на на сплату страхових платежів. Свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав повністю, а відповідач [PERSON]. свої зобов'язання не виконав, що дає право позивачу достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Станом на 11.12.2013 року відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 275008,95 Євро, що по курсу НБУ становить 3022348,36 грн., з яких 168046,03 Євро - заборгованість по кредиту, 45733,66 Євро - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 5040 Євро - заборгованість по комісії за користування кредитом, 56189,26 Євро - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частина перша ст.530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмета іпотеки дорівнює 1063651,00 грн. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч.1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві. В задоволенні позовної вимоги позивача про виселення мешканців домоволодіння з житлового будинку за адресою [ADDRESS],слід відмовити, оскільки на підставі ст. 40 ч.2 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 Житлового кодексу України, після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотеко держателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Виникші правовідносини випливають з договірних зобов'язань та регулюються цивільним законодавством України. З врахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково.

Outcome: partial