Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до завідувача Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Малашової Г.В. про визнання безпідставної відмови нотаріуса у видачі дубліката правовстановлюючого документа та зобов'язання вчинити дії. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2011 року було задоволено позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішення набрало законної сили 27 серпня 2011 року. За цим судовим рішенням позивачу надано право продажу будинку [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1/080JJ5Д від 11 липня 2008 року. Для продажу даного будинку позивачу необхідний правовстановлюючий документа, а саме договір купівлі-продажу від 11 липня 2008 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Малашовою Г.В. Оригінал даного правовстановлюючого документа у позивача відсутній, у зв'язку з чим він звернувся до відповідача з метою отримання його дубліката, проте нотаріус відмовила у його видачі, посилаючись на те, що позивач не є стороною договору купівлі-продажу. Позивач не погоджується з даною відмовою відповідача, оскільки існує рішення суду, згідно з яким публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» надано право здійснення всіх, передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. У зв'язку з чим позивач просив суд визнати незаконною відмову державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Малашової Г.В. у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язати відповідача видати позивачу дублікат договору купівлі-продажу. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги. Суду пояснила, що без правовстановлюючого документа на предмет іпотеки банк позбавлений можливості виконати рішення суду, боржник відмовляється надати оригінал договору купівлі-продажу, а тому іншого шляху у банку отримати правовстановлюючий документ, окрім його отримання дубліката у нотаріуса у банку не має. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, проти задоволення позовних вимог заперечувала, оскільки, відмовляючи банку у видачі дублікату договору купівлі-продажу, вона діяла у відповідності до положень Закону України «Про нотаріат», згідно з якими дублікат може бути видано лише сторонам договору та у випадку втрати чи зіпсування його оригіналу. Банк не є стороною договору купівлі-продажу, доказів того, що оригінал договору втрачено чи зіпсовано не надано, у зв'язку з чим відповідач, вважає свої дії правомірними. Третя особа, [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановленні такі обставини та відповідні їм правовідносини. 11 липня 2008 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 0JJ5/1, згідно з умовами якого Іпотекодавець, [PERSON], в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 11 липня 2008 року № 1/080JJ5Д передав Іпотекодержателю (Банку) жилий будинок по [ADDRESS], який належить йому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Верхньодніпровською державною нотаріальною конторою 11 липня 2008 року за реєстром № 3642 (а.с.22-24). 16 серпня 2011 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області було ухвалено рішення, згідно з яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 1/080JJ5Д від 11 липня 2008 року в сумі 17711,82 дол. США було звернуто стягнення на будинок по [ADDRESS] шляхом його продажу публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» з укладанням від імені відповідачів, [PERSON] та [PERSON], договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з державного реєстру права власності, а також надання банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Рішення суду набрало законної сили 27 серпня 2011 року (а.с.5-7). 25 вересня 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу дубліката договору купівлі-продажу будинку, укладеного 11 липня 2008 року та зареєстрованого в реєстрі за № 3642. Проте у видачі дубліката договору купівлі-продажу було відмовлено у зв'язку з тим, що публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» не є стороною договору купівлі-продажу будинку, примірник договору йому не видавався, а тому банк не міг його втратити чи зіпсувати (а.с. 8). Згідно зі ст. 7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Статтею 8 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що довідки про вчинення нотаріальної дії та копії документів, що зберігаються у нотаріуса, видаються нотаріусом виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчиняються нотаріальні дії. У відповідності до ст. 53 Закону України «Про нотаріат» дублікат документа видається нотаріусам у разі його втрати або зіпсування особам на ім'я яких, або за дорученням яких, щодо яких вчинялись нотаріальні дії. Судом встановлено, що публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» не є особою, на ім'я якої та щодо якої було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, із заявою про видачу дублікату якого воно звернулося до нотаріуса. Отже, відмовляючи у видачі дубліката, завідувач Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Малашова Г.В. діяла у відповідності до вимог закону. Статтею 49 Закону України «Про нотаріат» визначено вичерпний перелік,підстав для відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, в тому числі, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання незаконною відмови державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Малашової Г.В. у вчиненні нотаріальної дії є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. В той же час суд вважає позовні вимоги про зобов'язання державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Малашової Г.В. видати публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» дублікати договору купівлі-продажу такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення, ухвалені іменем України є обов'язковими до виконання на всій території України. Без отримання дубліката правовстановлюючого документа позивач фактично позбавлений можливості виконати рішення суду, яким йому було надано право укладати договір купівлі-продажу предмета іпотеки. Діючим законодавством України не врегульовано порядок видачі дублікатів правовстановлюючим документам іншим особам, окрім осіб на ім'я яких та/або щодо яких вони укладались, не зважаючи на те, що право укладати договір купівлі-продажу від імені власника надано іпотекодержателю у відповідності до положень Закону України «Про іпотеку» та Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Частиною 2 ст. 8 Цивільного кодексу України у разі неможливості використання аналогії закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до засад цивільного законодавства. Серед загальних засад цивільного законодавства , визначених ст. 3 Цивільного кодексу України, є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність. З урахуванням чого, суд, застосовуючи аналогію права,

Outcome: partial