Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 27 липня 2012 року у розмірі 103079,68 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27 липня 2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач своєчасно не надавав позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсоткам, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у звязку з чим станом на 31 жовтня 2017 року загальна сума заборгованості за вищезазначеним кредитним договором становить 103079,68 грн., з яких: 6833,96 грн. заборгованість за кредитом; 96245,72 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. З цих підстав просив позов задовольнити. В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність, відзив не подавала, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, відповідно до\~ст.ст. 280 289 ЦПК України\~ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 липня 2012 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк»\~було укладено договір № б/н про отримання кредиту у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Судом також встановлено, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між нею і банком договір про надання банківських послуг. Із заяви відповідача вбачається, що вона ознайомлена та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6 умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 1.1.2.7 умов та правил надання банківських послуг власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 правил користування платіжною карткою, боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в банку в тому числі з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 правил користування платіжною карткою, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. Згідно зі ст.\~629\~Цивільного кодексу\~України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 статті 1054\~Цивільного кодексу\~України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч. 4. ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Статтею 610\~Цивільного кодексу\~України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст.\~611\~Цивільного кодексу\~України однією з форм відповідальності за порушення зобов'язання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. В підтвердження\~наявності заборгованості\~позивачем були\~надані відповідні\~розрахунки заборгованості\~відповідача за\~кредитним договором від 27 липня 2012 року, згідно з якими заборгованість відповідача станом на 31 жовтня 2017 року становить 103079,68 грн., з яких: 6833,96 грн. заборгованість за кредитом; 96245,72 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. При цьому, задовольняючи вимоги щодо стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом, суд враховує положення п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до яких позивач змінював розмір кредитного ліміту. Судом встановлено, що передбачене кредитним договором підвищення процентної ставки відбулось внаслідок порушення зобовязань, зокрема користування кредитом понад встановлений строк, тобто збільшення процентної ставки сторони повязали з певною подією неповерненням кредитних коштів у встановлений у договорі строк. Так, відповідно до пункту 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг кредитний договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписанням. Втім, як вбачається з розрахунків, наданих позивачем, відповідач порушив вищезазначені умови кредитного договору. Так, за визначенням статті 549 ЦК України неустойка (штраф, пеня) як вид забезпечення зобовязання є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Виконання зобовязання може бути забезпечене неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. При цьому договором або законом можуть бути встановленні інші види забезпечення виконання зобовязань. Таке підвищення процентної ставки є саме реакцією на порушення зобовязань за договором і не може вважатися таким, що зумовлене збільшенням кредитного ризику, оскільки підвищення кредитного ризику це ймовірна можливість виникнення ускладнень при виконанні договору, а в даному випадку йдеться про збільшення процентів внаслідок порушення договору. Оскільки сторони не визначили зазначені проценти як відсотки від суми невиконаного, або неналежно виконаного, або несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання, то правова природа таких відсотків не може тлумачитись як неустойка (штраф, пеня). Разом з тим законодавством не заборонено встановлювати інші види забезпечення виконання зобовязань, підстави сплати, правова форма та розмір яких визначаються договором або законом, а тому встановлення в договорі підвищених відсотків як санкції за користування кредитом понад визначений у договорі строк є забезпеченням виконання зобовязань за цим договором, яке передбачене домовленістю сторін і не суперечить законодавству. Отже, з аналізу викладеного можна зробити висновок, що підвищені проценти (збільшення процентної ставки до 43,2%), сплачувані позичальником згідно з договором за користування кредитними коштами понад установлений у договорі строк, за своєю правовою природою є забезпеченням виконання позичальником узятих на себе зобовязань за кредитним договором та є відмінними від неустойки, що повністю відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 жовтня 2017 р. у справі № 6-1964цс16. Таким чином, оскільки відповідач не виконує свої зобов'язання за договором, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved