Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення\~ заборгованості по кредитному договору, вказуючи, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11.12.2008 року, [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею і банком договір, про що свідчить її підпис в заяві. Відповідно до п. 6.5, 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, та штрафи при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобовязань. В звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 31.07.2016 року має заборгованість 13709,06 грн., яка складається з наступного: 664,79 грн. - заборгованість за кредитом; 9244,85 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;\~\~2908,51 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 640,91 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з [PERSON] вказану заборгованість за кредитним договором та понесені ними судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, пояснив, що в тексті позову допущена описка щодо дати укладення договору, договір фактично було укладено 11.12.2008 року, а не 12.05.2008 року, це дата отримання картки від виробника. Уточнив, що 2908,51 грн. - це заборгованість за пенею, яка нараховувалася з 01.03.2014 року, нарахування комісії договором не передбачено, штрафи нараховані на час подання позову до суду, тому у наданому розрахунку не зазначені. Просить позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася вдруге, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином,\~ про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності та заперечення проти позову не надала. (а.с. 75, 85). Згідно з ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від\~ якого не надійшло заяви про розгляд справи\~ за його відсутності, суд може ухвалити\~ заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Так, факт перебування сторін у договірних відносинах підтверджується договором № б/н від 11.12.2008 року, згідно якого ЗАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а [PERSON] зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати його ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, та штрафи при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобовязань, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 7-14). Згідно довідки наданої позивачем, [PERSON] було надано кредитні карти, які відкрито: 11.12.2008 року термін дії 05/12; 22.06.2012 термін дії 03/16, 22.06.2012 термін дії 06/16 (а.с 91) Розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем підтверджується розрахунком заборгованості і становить станом на 31.07.2016 року 13709 грн. 06 коп. (тринадцять тисяч сімсот девять гривень 06 копійок), в тому числі: 664 грн. 79 коп. - заборгованість за кредитом; 9244 грн. 85 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2908 грн. 51 коп. - заборгованість за пенею ; 250 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 640 грн. 91 коп. - штраф (процентна складова). (а.с. 4). ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобовязань ЗАТ КБ «ПриватБанк» на підставі статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 19). Згідно платіжного доручення від 06.08.2016 р., позивачем сплачено судовий збір в сумі 1378,00 грн. (а.с. 1). Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.615 ЦК України, у разі порушення зобовязання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму згідно ст. 625 цього Кодексу. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON], відповідно до укладеного між нею та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач, договору № б/н від 11.12.2008 року, отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії договору, та зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором та штрафи при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобовязань, однак свої зобовязання відповідач виконувала неналежним чином, не вносила платежі у строки і розмірах, встановлених договором, чим істотно порушила його умови договору і внаслідок чого у неї утворилася заборгованість, в тому числі : 664 грн. 79 коп. - заборгованість за кредитом; 9244 грн. 85 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, тому позов в цій частині підлягає задоволенню, а вказана заборгованість - стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача. Разом з тим, згідно з ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме порушення. Відповідно до ст.ст. 549, 611 ЦК України однією з форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Таким чином, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне і те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, свідчить про недотримання принципу, закріпленого у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини. На які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно з довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», з умовами якого відповідачка ознайомлена 11.12.08 року, сторони також узгодили, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених даним договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн.+5% від суми позову. (а.с. 8, 89). Згідно з наданим розрахунком, прострочена заборгованість у відповідача по кредиту виникла при порушенні відповідачкою строків платежів, передбачених даним договором більш ніж на 120 днів, що підтверджується розрахунком заборгованості, тому також наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача штрафу в розмірі 890,11 грн., який складається: 250,00 грн. - фіксована частина, 640 грн. 91 коп. - процентна складова, тому в цій частині позов також підлягає задоволенню, а вказаний штраф стягненню з відповідачки. В решті заявлених вимог позивача про стягнення неустойки слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1378 грн. 00 коп. також підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі ст. 61 Конституції України, ст.ст. 252-255, 258, 261, 525, 526, 549, 554, 610, 611, 612, 615, 625, 651, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: partial