Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» - далі АТ «Дельта Банк» звернувся до суду із позовом та просив стягнути суму боргу за договором кредиту в розмірі 2\~977,86 грн., а також понесені судові витрати. В обґрунтування вимог представник позивача посилався на те, що між Банком та [PERSON], було укладено кредитний договір, відповідно до якого, відповідачка отримала споживчий кредит в сумі 2\~383,36 грн. З часу отримання кредиту боржник, належним чином не виконував грошове зобовязання в наслідок чого виникла заборгованість. Таким чином, представник позивача посилаючись на умови договору просить стягнути заборгованість, відсотки та штрафні санкції. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не зявилася про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином через публікацію в пресі оголошення про виклик. Причини неявки не повідомляла, заява про розгляд справи у її відсутність не надходила. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача (а.с. 3). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що 08.08.2007 року між АТ «Дельта Банк» та [PERSON], укладено кредитний договір №001-15123-080807, відповідно до якого відповідачка отримала споживчий кредит в сумі 2\~383.36 грн., із поверненням зазначеної суми до 07.08.2008 року (а.с. 5), а також із наданням графіку погашення боргу та розрахунком сукупної вартості кредиту. Також встановлено, що [PERSON], в односторонньому порядку з червня 2008р., припинила виконання грошового зобовязання в наслідок чого станом на 13.07.2015 року заборгованість складає 2\~977,86 грн., в тому числі борг: за кредитом 82\~014,22 грн., за відсотками 111,58 грн., комісія 852,06 грн., що підтверджується розрахунком боргу. До відношень встановлених по кредитному договору застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлене цим параграфом та не випливає з положень кредитного договору. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок Позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені нею судові витрати. Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідачки з наступних підстав. В силу частин 1-3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою другою статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст. 1046 1054 ЦК України, умов кредитного договору,

Outcome: approved