Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Інноваційно-промисловий банк» звернулось до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю підприємство «Машинобудівник» про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись у позовній заяві на те, що 20.12.2005 року між позивачем та ТОВ П «Машинобудівник». було укладено кредитний договір №80-05, та додаткові угоди до кредитного договору №01 від 03.02.2006 року, №02 від 22.02.2006 року, №03 від 20.12.2006 року, №04 від 21.12.2006 року, №05 від 02.06.2008 року, №06 від 28.11.2008 року та №07 від 19.12.2008 року, відповідно до яких позивач відкрив позичальнику мультивалютну відкличну відновлювальну кредитну лінію і надав кредит у сумі еквівалентній 1000000 доларів США з остаточним терміном повернення не пізніше 10 квітня 2009 року. В забезпечення виконання умов кредитного договору №80-05 від 20.12.2005 року позивач та відповідач, який одночасно є керівником ТОВ П «Машинобудівник», 20.12.2005 року уклали договір поруки №93-05 відповідно до умов якого поручитель зобов'язався перед кредитором сплатити заборгованість ТОВ П «Машинобудівник» за кредитним договором №80-05 від 20.12.2005 року, нарахованими за його користування процентами, а також неустойки у разі невиконання позичальником своїх зобов'язань перед кредитором. Поручитель по прийнятим зобов'язанням відповідає всім своїм майном та грошовими коштами. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконував належним чином, у зв'язку з чим виникла заборгованість, враховуючи вищезазначені обставини позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору в розмірі 11 466 870,49 гривень та судові витрати у розмірі 3441 гривень понесені позивачем по даній справі. Представник позивача надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку, без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся судом належним чином. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи вищезазначені обставини суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ П «Машинобудівник» 20.12.2005 року було укладено кредитний договір № 80-05, додаткові угоди до кредитного договору №01 від 03.02.2006 року, №02 від 22.02.2006 року, №03 від 20.12.2006 року, №04 від 21.12.2006 року, №05 від 02.06.2008 року, №06 від 28.11.2008 року та №07 від 19.12.2008 року, відповідно до яких позивач відкрив позичальнику мультивалютну відкличну відновлювальну кредитну лінію і надав кредит у сумі еквівалентній 1000000 доларів США з остаточним терміном повернення не пізніше 10 квітня 2009 року. Зазначені обставини підтверджуються копією кредитного договору та копіями додаткових угод до кредитного договору (а.с. 16-26), наявною в матеріалах справи. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач та відповідач, який одночасно є керівником ТОВ П «Машинобудівник», 20.12.2005 року уклали договір поруки № 93-05, що підтверджується копією договору поруки, наявного в матеріалах справи (а.с. 6). Відповідно до розділу 1, пунктів 2.1,2.2 договору поруки поручитель зобов'язався перед кредитором сплатити заборгованість за ТОВ підприємство « Машинобудівник» за кредитним договором №80-05 від 20.12.2005 року, нарахованими за його користування процентами, а також неустойки у разі невиконання позичальником своїх зобов'язань перед кредитором. Поручитель по прийнятим на себе зобов'язанням відповідає всім своїм майном та грошовими коштами (п. 2.4 договору поруки). Пунктами 3.1-3.3 договору поруки №93-05 від 20.12.2005 року сторони передбачили, що поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, сплати суми процентів, сплати пені, відшкодування збитків. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав - надав позичальнику кредит в доларах США, євро та гривні, однак позичальник свої зобов'язань за кредитним договором не виконав. Кредит не повернув та не сплатив проценти за користування кредитом. Зазначені обставини підтверджуються постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.09.2013 року по справі № 9/5005/3773/2012. (а.с. 27-34). Відповідно до вказаної вище постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду було постановлено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства «Машинобудівник» на користь ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» 11 466 870,49 гривень, що підтверджується копією зазначеної ухвали наявної в матеріалах справи (а.с. 27-34). Ухвалою Вищого господарського суду України від 11.11.2013 року по справі № 9/5005/3773/2012 касаційна скарга ТОВ П «Машинобудівник» повернута скаржнику, що підтверджується копією ухвали Вищого Господарського Суду України (а.с. 35,36). Враховуючи те, що у справі, яка розглядалась у господарському суді, брали участь в якості позивача та відповідача ПАТ «Інпромбанк» та ТОВ П «Машинобудівник», що є позивачем та третьою особою і за цим позовом, та стосувалися вони безпосередньо стягнення заборгованості за кредитним договором № 80-05 від 25.12.2005 року, суд приходить до висновку про те, що розмір заборгованості ТОВ підприємство «Машинобудівник» за вказаним кредитним договором встановлено судом, а тому він не підлягає додатковому доведенню при розгляді даного позову. Оскільки, заборгованість перед ПАТ «Інпромбанк» на теперішній час залишилась непогашеною, позивач відповідно до умов договору поруки, як було зазначено вище, має всі законні підстави вимагати стягнення непогашеної заборгованості з поручителя - [PERSON]. Судом також було встановлено, що цивільний позов ПАТ «Інпромбанк» до [PERSON], відповідно до постанови Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 01.07.2011 року по кримінальній справі №1-28/11 року, винесеної за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні злочинів, передбачених. 1 ст. 175, ч. 2 ст. 367,ч. 2 ст. 222, ч. 1 ст. 366 КК України, був залишений без розгляду, для вирішення питання в порядку цивільного судочинства. Правовідносини, які виникли між сторонами по даній цивільній справі врегульовані нормами ЦК України та умовами кредитного договору від 20.12.2005 року, додатковими угода до кредитного договору та договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. В силу ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до умов укладеного між сторонами справи кредитного договору позичальник зобов'язується належним чином прийняти, використовувати і повернути банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти та комісії) у терміни, встановлені кредитним договором. Оцінюючі всі докази досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, та приймаючи до уваги, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором та договором поруки не виконав, суд вважає необхідним, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 80-05 від 20 грудня 2005 року в розмірі 11 466 870,49 гривень з урахуванням відсотків, пені, задовольнивши позовні вимоги позивача в повному обсязі. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору (державного мита) при зверненні до суду з позовною заявою у розмірі 3441 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved