Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» 21.03.2016 року звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до фізичної особи- підприємця [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 27.10.2004 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та фізичною особою підприємцем [PERSON] був укладений кредитний договір № 284ОВ про надання овердрафтового кредиту, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 48000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 44,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, встановленим кредитним договором. Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, але відповідач фізична особа підприємець [PERSON] належним чином свої зобовязання не виконав, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за ним станом на 03.03.2016 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 77033,39грн., яка складається з: заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 2645,12 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 74388,27грн. В забезпечення виконання зобовязання за Договором №284ОВ між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладеного договір поруки. Відповідно до умов Договору поруки на адресу [PERSON] було направлено письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобовязань за Договором 284ОВ. На підставі вищевикладеного просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму заборгованості в розмірі 77033,39 грн., та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, про день місце та час проведення судового засідання сповіщений належним чином. Письмово просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судове засідання відповідачі не зявилися. Про день місце та час розгляду справи сповіщені належним чином . Про причини своєї неявки суд не повідомили, письмових заяв від них не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 27.10.2004 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та фізичною особою підприємцем [PERSON] був укладений кредитний договір № 284ОВ про надання овердрафтового кредиту, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 48000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 44,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, встановленим кредитним договором. Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, але відповідач фізична особа підприємець [PERSON] належним чином свої зобовязання не виконав, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за ним станом на 03.03.2016 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 77033,39грн., яка складається з: заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 2645,12 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 74388,27грн. В забезпечення виконання зобовязання за Договором №284ОВ між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладеного договір поруки. Відповідно до умов Договору поруки на адресу [PERSON] було направлено письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобовязань за Договором 284ОВ. Відповідно до п.4 Договору поруки від 27.10.2004р. у випадках невиконання боржником обовязків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості в розмірі 77033,39 грн. Крім того, згідно положень частини 1 статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову було оплачено судовий збір і його вимоги задоволені, з відповідачів в рівних частках також належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати в сумі 1378грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved