Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 008-21020-161007 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 16.10.2007 року, яка становить 8505,68 грн. Позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору відповідачу було відкрито відкличну кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. Станом на час звернення до суду відповідач скористалась коштами і не повернула їх в сумі 8505,68 грн. Невиконання договірних зобов'язань є підставою для стягнення заборгованості по кредиту. У судове засідання представник позивача не з'явився, в прохальній частині позову просив проводити розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав зазначених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі, заперечень на позов до суду не надходило. Суд відповідно ст. 224 ЦПК України вирішив розглядати справу за відсутності відповідача за наявними доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.10.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта» (правонаступником якого є позивач у справі) та [PERSON] укладено договір № 008-21020-161007 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до якого відповідачу було відкрито відкличну кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. На час розгляду справи відповідач скористалась коштами і не повернула їх в сумі 8505,68 грн. Докази іншого в матеріалах справи відсутні. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання, не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язала його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошові зобов'язання Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та слати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настає правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконала взяті на себе зобов'язання та не сплатила борг за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 8505,68 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту. Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються судового збору у розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved