Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, вказуючи на те, що 06 квітня 2012 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір без номеру, відповідно до якого кредитор надає позичальнику кредит в сумі 4 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування в розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Внаслідок порушення зобовязань за кредитним договором станом на 31 серпня 2017 року відповідач має загальну заборгованість 44 601 грн. 15 коп., яка складається: заборгованість за кредитом 4 598 грн. 85 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 34 367 грн. 25 коп., заборгованість з пені та комісії 3 035 грн., крім цього: 500 грн. штраф (фіксована частина) та 2 100 грн. 05 коп. штраф (процентна складова). Поскільки позичальник неналежно виконує зобовязання за кредитним договором, кредитор просив задовольнити заявлені позовні вимоги. В судове засідання представник позивача не прибув, в заяві просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судові засідання 01 грудня, 19 грудня 2017 року та 06 лютого 2018 року не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. До суду відзив на позовну заяву не подав, причини неявки не повідомив. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно даних анкети-заяви від 06 квітня 2012 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір без номеру, відповідно до якого кредитор надає позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Факт отримання [PERSON] кредиту 06 квітня 2012 року, її згода, ознайомлення та прийняття нею умов, правил надання кредиту, тарифів банку підтверджується даними заяви на видачу кредиту, підписаних позичальником, що надані їй в письмовому вигляді. Уклавши з Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти, відповідач порушує свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості, поскільки умови договору не виконує, борг не сплачує. Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, які є невідємною частиною договору, передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення договору, то він автоматично лонгується на той же строк, що передбачено п. 1.1.7.12. Пунктом 1.1.5.1 вищевказаних умов передбачено, що сторони несуть відповідальність за неналежне виконання своїх обовязків у відповідності з законодавством України і умовами договору. Як встановлено п. 1.1.7.5 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідний картковий рахунок може бути закритий на підставі заяви клієнта або банк має право закрити, повідомивши про це боржника. При цьому клієнт повинен не пізніше 30 днів з дня повідомлення повернути картку в банк, після чого її обслуговування припиняється. Боржник має погасити всі види заборгованості перед банком в тому числі, які виникли протягом 30 днів з моменту повернення карти. Банк закриває картковий рахунок в строк не раніше 30 днів з дня закінчення обслуговування картки. Згідно даних розрахунку внаслідок порушення зобовязань за кредитним договором, [PERSON] має загальну заборгованість станом на 31 серпня 2017 року в сумі 44 601 грн. 15 коп., яка складається: заборгованість за кредитом 4 598 грн. 85 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 34 367 грн. 25 коп., заборгованість з пені та комісії 3 035 грн., крім цього: 500 грн. штраф (фіксована частина) та 2 100 грн. 05 коп. штраф (процентна складова). Як передбачено Умовами та Правилами надання банківських послуг, а саме п. 2.1.1.5.5, позичальник зобовязаний погасити заборгованість по кредиту, процентам за його використання а також сплатити комісії на умовах, передбачених цим договором. Умовами спірного договору, а саме пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.25 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Пунктом 1.1.5.20 Умов встановлено: при порушені клієнтом строків платежу по кожному із грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Відповідно до п. 2.1.1.12.7.4 в разі невиконання або неналежного виконання боржником зобовязань по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі, вказаному в Памяткі клієнту (довідка про умови кредитування і тарифи) боржник сплачує банку штраф в розмірі 100% від розміру неналежно сплачених процентів, передбачених в Памяткі клієнту (довідка про умови кредитування і тарифи). Сплата штрафу здійснюється боржником за кожний місяць такого порушення починаючи з останнього місяця неналежного виконання боржником зобовязань по сплаті процентів за користування кредитом. Згідно п. 2.1.1.12.8.1 вказаних Умов за невиконання боржником зобовязань по сплаті комісії за обслуговування кредиту також боржник сплачує банку штраф в розмірі 100% від розміру неналежно сплаченої комісії. Сплата штрафу здійснюється за кожний місяць такого порушення починаючи з останнього місяця неналежного виконання боржником по сплаті винагороди по кредиту. Умовами договору встановлено строк позовної давності щодо повернення кредиту, оплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафу, витрат банку терміном 50 років, що передбачено п. 1.1.7.31 Умов та Правил. Відповідно до вимог п. 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг у разі невиконання позичальником зобовязань за договором, він зобовязаний на вимогу банку, виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту, оплати винагороду банку). Також п. 1.1.7.41 Умов та Правил передбачено, що договір діє без обмеження строку. Сторони передбачили, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/вкладу клієнта, відкритого в рамках договору. При наявності у клієнта до моменту закриття останнього рахунку непогашеної будь-якої заборгованості перед банком. Договір припиняє свою дію після повного погашення всіх заборгованостей. Згідно п. 1.1.7.43 клієнт вправі в будь-який момент розірвати договір, повідомивши про це банк шляхом письмового повідомлення, якщо інше не передбачено Умовами та Правилами надання банківських послуг. Як передбачено п. 2.1.1.8.4 відповідний картковий рахунок може бути закритий на підставі заяви держателя або банк має право закрити, повідомивши держателя (крім випадків, передбачених п.п. 2.1.1.4.4, 2.1.1.8.1, п. 2.1.1.9.2). При цьому держатель має не пізніше 30 днів з дня повідомлення повернути карту в банк, після чого обслуговування карти припиняється. Держатель повинен погасити всі види заборгованості перед банком, в тому випадку протягом 30 днів з моменту повернення карти. Банк закриває картковий рахунок в строк не раніше 30 днів з дня припинення обслуговування картки. Банк закриває рахунок в строк не раніше 30-ти днів з дня припинення обслуговування картки. Судом встановлено, що відповідач відкривши картковий рахунок, отримавши кредит, прийняла на себе боргові зобовязання перед банком, але відповідно до вимог, передбачених ст.526 Цивільного кодексу України, позичальник зобовязання не виконувала належним чином. Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання яких встановлений договором. Статтею 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобовязаний \~повернути \~позикодавцеві позику (грошові \~кошти у такій самій сумі,\~що \~були передані йому позикодавцем) у строк \~та в порядку, що \~встановлені договором. \~ Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частин позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до наданого позивачем розрахунку боргу станом на 31 серпня 2017 року, відповідач 07 березня 2015 року погасив борг в сумі 65 грн., що перериває строк позовної давності. Вирішуючи питання про задоволення позову в частині позовних вимог про забезпечення виконання зобовязань суд виходить з того, що відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.25, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, ч. 3 ст. 509 ЦК України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» підлягають частковому задоволенню за виключенням вимог про стягнення пені та комісії в сумі 3\~035 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума по оплаті судового збору в сумі 1 600 грн. та витрати повязані з викликом відповідача до суду в сумі 252 грн. на підставі п. 4 ч. 2 ст. 133 ЦПК України На підставі ст.ст. 526, 536, 610, 625, 1046, 1048, 1050 ЦК України,

Outcome: partial