Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернувся до суду з зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача суму боргу за договором кредиту в розмірі 117 000,00 грн. В обґрунтування вимог представник позивача посилався на те, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем було укладено договір № б/н про надання встановленого кредитного ліміту на платіжну картку відповідно до якого, він отримав споживчий кредит. З часу отримання кредиту відповідач належним чином не виконував грошове зобов'язання в наслідок чого виникла заборгованість. Таким чином, представник позивача посилаючись на умови договору просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом, відсотки, штрафні санкції та понесені судові витрати. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с. 7). Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та заява про застосування строків позовної давності (а.с.81). Суд ухвалює заочне рішення за відсутності учасників справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON], 12.12.2012., уклали договір про надання встановленого кредитного ліміту на платіжну картку відповідно до якого позивач надав, а відповідач отримав споживчий кредит в сумі 3 000,00 грн. Строк дії договору встановлено строком на один рік із продовженням дії картки, при відсутності попередження сторін про його припинення, на той самий строк. З часу отримання кредиту відповідач належним чином не виконував грошове зобов'язання в наслідок чого виникла заборгованість. Станом на 31.12.2017р., сума боргу становить 117 000,00 грн., в тому числі борг: тіло кредиту 3 216,15 грн., проценти за користування кредитом 113 783,85 грн. В силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. До відношень встановлених по кредитному договору застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлене цим параграфом та не випливає з положень кредитного договору. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок Позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Суд не приймає до уваги посилання позивача про застосування строків позовної давності з наступних підстав. Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування (а.с.12) строк дії кредитної картки встановлено до жовтня 2016 року, отже це кінцевий строк повного погашення кредиту, та перебіг позовної давності починається з 1 листопада 2016 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду до спливу строку позовної давності. Крім того суд також не приймає до уваги п.1.1.7.31 Витягу з Умов та правил надання банківських послуг (далі - Витяг), оскільки зміна строку позовної давності погоджується між кредитором і позичальником та укладається в письмовій формі, яка підписується сторонами договору. Витяг відповідачем не підписаний, а отже, суд приходить до висновку, що сторони не погодили зміну строку позовної давності у відповідності до вимог закону. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 1). На підставі ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, умов кредитного договору,

Outcome: approved