Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 14 980,89 грн. за кредитним договором № б/н від 14.04.2011 року. У позовній заяві зазначено, що відповідно до укладеного договору ПАТ КБ «Приватбанк» надало [PERSON] кредит в розмірі 2700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг. Умови договору позивачем по справі ПАТ КБ ПриватБанк виконано повністю, надано відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. [PERSON] свої зобовязання за договором не виконавла, внаслідок чого її заборгованість станом на 30 квітня 2016 року становить 14 980,89 грн., яка складається з: 1692,07 грн. - заборгованість за кредитом; 9799,25 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 2300 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 689,57 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача позов підтримав повністю із підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити, розгляд справи провести у відсутності представника позивача, не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи, про що направив на адресу суду письмове клопотання. Відповідно до вимог, встановлених ст.27 ЦПК України участь у судових засіданнях це право, а не обовязок сторін по справі. Відповідач у судове засідання не прибула повторно і про причину своєї неявки суд не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. З письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] 14.04.2011 року було укладено договір № б/н про надання кредиту у розмірі 2700,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З розрахунку заборгованості [PERSON] вбачається, що станом на 30.04.2016 року сума заборгованості за кредитом становить: 14 980,89 грн., яка складається з: 1692,07 грн. - заборгованість за кредитом; 9799,25 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 2300 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 689,57 грн. штраф (процентна складова). Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. На підставі викладеного, оцінивши та перевіривши в сукупності усі наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю та стягнути з [PERSON], [INFO], жительки с. Приозерне, вул. Шкільна, буд. №34 Рогатинського району Івано-Франківської області, ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк (код ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. № 50, рахунок (для погашення заборгованості) № 29092829003111, МФО 305299) 14 980,89 грн. (чотирнадцять тисяч дев'ятсот вісімдесят грн. 89 коп.) заборгованості за кредитним договором станом на 30 квітня 2016 року, з яких 1692,07 грн. (одна тисяча шістсот дев'яносто дві грн. 07 коп.) - заборгованість за кредитом; 9 799,25 грн. (дев'ять тисяч сімсот дев'яносто дев'ять грн. 25 коп.)- заборгованість по процентах за користування кредитом; 2300,00 грн. (дві тисячі триста грн.) - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. (п'ятсот грн.) - штраф (фіксована частина), 689,57 грн. (шістсот вісімдесят дев'ять грн. 57 коп.) - штраф (процентна складова). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved