Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариствоАльфа-Банк (надалі - ПАТ Альфа-Банк) 10.12.2015р. звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що останній згідно укладеного договору № 500976199 від 23.04.2015 року ПАТ АльфаБанк зобовязувався надати кредит в сумі 28025,44грн. з 23.04.2015р. до 24.04.2020року, а відповідач, зобов'язувалась в порядку і на умовах, визначених договором, повертати кредит, виплачувати відсотки за користування кредитом , сплачувати неустойки та інші передбачені платежі, що передбачені вищевказаним договором та Додатком №1 до нього графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит в сумі 28025,44грн., проте відповідач, у порушення норм Закону та умов договору, не повертає кредит та кошти за користування кредитом, станом на 06.11.2015року, прострочена заборгованість за кредитним договором становила 27927,26 гривень, за відсотками 2009,51грн. та по комісії 1900,95грн. Розмір неустойки (штрафу) відповідача станом на 06.11.2015року становить 1000грн. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ Альфа-Банк заборгованість за кредитним договором, що в загальній сумі становить 32837,72 гривень та 1218 грн. судових витрат. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася по невідомій суду причині, хоча належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення. Про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача по наявних матеріалах . Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із змісту ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. З матеріалів справи вбачається, що відповідачу, згідно укладеного договору №500976199 від 23.04.2015 року, ПАТ АльфаБанк зобовязувався надати кредит в сумі 28025,44грн. з 23.04.2015р. до 24.04.2020року. Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язалась в порядку і на умовах, визначених договором повертати кредит, виплачувати відсотки за користування кредитом , сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі , в строки та на умовах, що передбачені вищевказаним договором та Додатком №1 до нього графіком погашення кредиту. Судом встановлено, що банк взяті на себе зобовязання по кредитному договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит в сумі 28025,44грн. Однак, [PERSON] не повертає отримані кредити відповідно до графіків погашення кредитів та відсотків, в звязку з чим не виконує зобовязання належним чином і, згідно розрахунку позивача, станом на 06.11.2015року, прострочена заборгованість останньої за кредитним договором становила 27927,26 гривень, за відсотками 2009,51грн. та по комісії 1900,95грн. Розмір неустойки (штрафу за останні 12 місяців) відповідача станом на 06.11.2015року становить 1000грн. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За таких обставин, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача встановлену в судовому засіданні заборгованість за кредитним договором в сумі 32837,72 гривень. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених судових витрат.

Outcome: approved