Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство КБ «Приватбанк», інтереси якого представляє [PERSON], звернулося до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві ПАТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 19768,32 грн. та судовий збір, сплачений при зверненні з позовом до суду, в сумі 1218,00 грн. Сторони про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. В судове засідання сторони не зявились. Представник позивача направив до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності,у разі неявки відповідача, належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач по справі [PERSON] в судові засідання, призначені на 28 жовтня, 12 листопада 2015 року не зявилася, про причини неявки до суду не повідомила. Судові повістки відповідачка отримувала особисто. Як вбачається з положень ч.5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою реєстрації, вважається, що судова повістка вручена їм належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем по справі докази, вважає позовні вимоги ПАТ КБ « ПРИВАТ Банк» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, при цьому суд виходить з наступного. Судом встановлені такі факти, що не оспорюються сторонами по справі, та підтверджуються наявними у справі доказами, та відповідні їм правовідносини Між позивачем і відповідачем 22 вересня 2008 року був укладений договір, який складається з таких документів: Анкета-заява позичальника, Памятка клієнта, Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи. За цим договором [PERSON] були надані кредитні кошти в сумі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку (а.с.9-14). У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або неналежне виконання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема, сплату неустойки. Договором (п. 8.6. розділу І Умов і правил надання банківських послуг) встановлено, що у випадку порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань більше ніж на 120 днів, він повинен сплатити Банку штраф у розмірі 250,00 грн. + 5% від суми боргу. Позичальник ознайомлений з умовами кредитування, погодився на отримання кредиту саме зав таких умов, про що свідчить його підпис в анкеті позичальника. Сторонами договору погоджено умови, порядок строки виконання зобовязань. При порушенні Позичальником строків платежів по будь якому з грошових зобовязань, передбачених Договором більше ніж на 120 днів, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач належним чином не виконував свої зобовязання за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитом. Станом на 31 серпня 2015 року з боку відповідача [PERSON] перед позивачем утворилась заборгованість за кредитом в сумі 19 768, 32 грн.: тіло кредиту 9522,95 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 8165,94 грн., пеня 899,99 грн. В зв'язку з порушенням відповідачем строків платежів за договором, [PERSON] також має сплатити на користь Банку штраф (фіксована частина) у розмірі 250,00 грн. та 929,44 грн. (процентна складова). Уклавши з ПАТ КБ «Приватбанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON] систематично порушувала свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. Як вбачається зі ст. 11 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обовязків є зокрема договори та інші правочини. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України вбачається, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.ст. 1049, 1054 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Вказана сума заборгованості відповідачем по справі до теперішнього часу позивачу не сплачена, заперечень від відповідача щодо задоволення позовних вимог не надійшло. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі матеріалів даної цивільної справи та аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає за необхідне: позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнити та стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 22 вересня 2008 року в сумі 19 768,32 грн. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому, суд стягує судові витрати з відповідача [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» які складаються із судового збору 1218 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved