Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (Центральне відділення по обслуговуванню побутових споживачів) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS], користується електроенергією та є її споживачем на підставі особового рахунку № [NUMBER] про користування електроенергією. Проте, зобов'язань по сплаті за використану електроенергію не виконує, у зв'язку з чим за період з 13.11.2015 року по 01.06.2018 року у відповідача виникла заборгованість. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 9715 грн. 76 коп., та судові витрати. Ухвалою судді від 11.07.2018 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з'явився, суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності без проведення фіксації судового процесу, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином рекомендованими листами із повідомленнями, причини неявки не повідомив, відзив не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та [PERSON] 17.01.2007 року було укладено договір № [NUMBER] про користування електричною енергією. Відповідно до вказаного договору, позивач зобов'язується постачати [PERSON] електричну енергією за адресою: [ADDRESS], а споживач [PERSON] зобов'язаний оплачувати спожиту електроенергію. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] що підтверджується довідкою департаменту реєстраційних послуг від 09.07.2018 року. Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357, із наступними змінами та доповненнями (далі - ПКЕЕН). Згідно з абзацем 2 п. 1 ПКЕЕН, ці Правила обовязкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до п. 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно з п. 20 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п. 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до знятих показань приладу обліку за період з 13.11.2015 року по 01.06.2018 року відповідачем спожито 9739 кВт/год. вартістю 9715 грн. 76 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Згідно з вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк, що встановлений законом, договором. Згідно зі ст.ст. 610, 611ЦК України порушенням зобов'язання, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за електроенергію відповідачем не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп.

Outcome: approved