Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 13497,55 дол. США. Позовні вимоги мотивовано тим, що між сторонами 15.08.2007 року був укладений кредитний договір №VIW3AU08164598, відповідно до умов якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит в розмірі 11419,37 дол. США на термін до 14.08.2014р., а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитним коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. Позивач свій обовязок по кредитному договору, щодо надання відповідачу кредиту виконав. Однак, відповідач не виконує належним чином взятих на себе зобов'язань, а тому станом на 03.03.2015 року виникла\~ заборгованість в розмірі 22145,69 дол. США, з яких: заборгованість за\~ кредитом 6485,60 дол. США, заборгованість по процентам за користування кредитом 5165,51 дол. США, заборгованість по комісії за користування кредитом 431,73 дол. США,\~ пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 10062,85 дол. США. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 10.09.2012р. з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором № VIW3AU08164598, у розмірі 8648,14 дол. США, однак вказане судове рішення не виконано, сума кредиту не повернута, що не позбавляє права позивача нараховувати відсотки за користування кредитними коштами, комісію та пеню, в результаті чого, заборгованість за вищевказаним кредитним договором становить 13497,55 дол. США. За таких обставин, позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № VIW3AU08164598 від 15.08.2007 року в розмірі 13497,55 дол. США. Разом з тим, враховуючи наявність рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 10.09.2012р., відповідно до якого, з відповідача стягнуто заборгованість за кредитним договором № VIW3AU08164598 від 15.08.2007 року, а також те, що відповідачем вищевказане рішення не виконане, заявою від 15.06.2015р. представник позивача зменшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №VIW3AU08164598 від 15.08.2007 року в сумі 3411,96 дол. США , з яких 2996, 22 дол. США заборгованості по процентах за користування кредитом, 415,74 дол. США комісії, а також 71821,75 грн. пені за невиконання зобовязань за договором. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак на адресу суду надав заяву, у якій зазначив, що зменшені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розгляд справи провести за його відсутності та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час, дату, місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В судове засідання 15.06.2015р. відповідач не зявився повторно, оголошення про виклик відповідача до суду було опубліковано в газеті «Вінниччина», випуск № 44 (22986) від 05.06.2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке. Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 15.08.2007 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] був укладений кредитний договір № VIW3AU08164598, відповідно до умов якого, банк зобовязався надати [PERSON] кредитні кошти у розмірі 15856,74 дол. США, на наступні цілі: 11188,78 дол. США - на купівлю автомобіля, 6,81 дол. США - для сплати за реєстрацію предмета застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, 111,89 дол. США - на сплату страхових платежів за договором страхування ТЗ № VIW3AU08164598 від 15.08.2007р., договором особистого страхування № VIW3LK08164598 від 15.08.2007р. на строк до 14.08.2008р., 111,89 дол. США - винагороди за надання фінансового інструменту, 4437,37 дол. США - на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку передбаченого договором, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,14% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, а також відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2 даного договору. На виконання вимог договору позивач видав відповідачу кредит у розмірі 11188,78 дол. США, що підтверджується ордером розпорядженням № VIW3AU08164598 від 16.08.2007р. Відповідно до п. 7.1 кредитного договору № VIW3AU08164598 від 15.08.2007р., сторони домовилися про те, що щомісяця починаючи з наступного місяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 218,59 дол. США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. Однак, відповідач свої зобовязання в частині погашення заборгованості за кредитним договором не виконував, що спонукало позивача звернутися до суду з позовною заяво про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, заочним рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 10.09.2012р. у справі №212/6956/2012 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № VIW3AU08164598 у розмірі 8648,14 дол. США, яка утворилася станом на 12.03.2012 року та складалася з таких складових: 6347,58 дол. США - заборгованість за кредитом, 2169,29 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом, 15,99 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом та 115,28 дол. США пеня. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно положень ч.1 ст. 546 ЦК України та ст. 549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України). Як пояснив представник позивача [PERSON] в судовому засіданні 02.06.2015р. та у заяві про зменшення позовних вимог від 15.06.2015р., рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 10.09.2012р. у справі №212/6956/2012 на даний час не виконано, заборгованість відповідачем не погашена. Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз. 2 п. 17 Постанови № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснив судам, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Таким чином, оскільки рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 10.09.2012р. у справі №212/6956/2012 відповідачем не виконано, позивачем цілком правомірно заявлені вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 3411,96 дол. США, з яких 2996, 22 дол. США заборгованості по процентах за користування кредитом, 415,74 дол. США комісії, а також 71821,75 грн. пені за невиконання зобовязань за договором, яка виникла після 12.03.2012 року. В той же час, згідно з п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за предявлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Таким чином, заявлені вимоги позивача в іноземній валюті, а саме щодо стягнення 2996,22 дол. США заборгованості по процентах за користування кредитом та 415,74 дол. США комісії є обгрунтованими. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на вказане, суд вважає позовні вимоги позивача в сумі 3411,96 дол. США, з яких 2996, 22 дол. США заборгованості по процентах за користування кредитом, 415,74 дол. США комісії, а також 71821,75 грн. пені за невиконання зобовязань за договором є обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими, що підлягають задоволенню. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, існує заборгованість за кредитним договором, розмір якої встановлений в судовому засіданні, права позивача є порушені і підлягають захисту, а відтак позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як зазначено вище заявою від 15.06.2015р. представник позивача зменшив розмір позовних вимог з 13497,55 дол. США. до 3411,96 дол. США та 71821,75 грн. Таким чином, з урахуванням зменшення позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягнути 1565,07 грн. витрат повязаних зі сплатою судового збору. На підставі викладеного

Outcome: approved