Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Експрес-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог представник позивача послався на те, що відповідно до укладеного договору № 85977/31/к від 25.02.2014 року позивач надав відповідачу кредит в сумі 25000 грн. строком на 36 місяців із сплатою 28% річних за користування коштами в строки і в порядку встановлені кредитним договором. Погашення кредиту відбувалось щомісячно шляхом відрахування заробітної плати відповідача, проте після звільнення з ДТГО «Львівська Залізниця ВП «Львівська дирекція залізничних перевезень» погашення кредиту припинилось. Згідно п.1.4 Кредитного договору з моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат підприємства, яке було роботодавцем відповідача на момент укладення договору до закінчення строку дії Договору процентна ставка за користування кредитом становить 38%. Оскільки відповідач свої зобовязання по договору не виконав, станом на 01.12.2015 року у нього утворилась заборгованість перед банком, яка складається із простроченої заборгованості за кредитом 12910,57 грн., донарахованих відсотків 30,42 грн., прострочених відсотків по кредиту 5409,64 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту 844,39 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків 704,62 грн., 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту 57,57 грн., штраф у розмірі 10% за невиконання п.п.5.2.3, 5.2.4, 5.2.5. Кредитного договору згідно з п.6.4 договору 2500 грн., а всього 22457,21 грн.. Тому просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи, в судові засідання 19.02.2016 року та 24.03.2016 року не зявився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Повідомлення про виклик останнього в судове засідання надсилались за місцем реєстрації відповідача. Проте конверт із копією позовної заяви з додатками та копією ухвали про відкриття провадження на 19.02.2016 року, а також конверт із повідомленням про виклик до суду на 24.03.3016 року повернулись на адресу суду із відміткою «За закінченням терміну зберігання». Тому суд на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 25.02.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір № 85977/31/к (а.с.4-6), відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 25000 грн. строком на 36 місяців. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та становить з моменту укладення договору до моменту припинення здійснення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем відповідача на момент укладення Договору на поточний, відкритий у кредитодавця, становить 28% річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат підприємства, яке було роботодавцем відповідача на момент укладення договору до закінчення строку дії Договору процентна ставка за користування кредитом становить 38% (п.1.4. Кредитного договору). Умовами Кредитного договору (п.1.5.) визначено, що кредит надається Позичальнику на споживчі потреби. Пунктом 4.3 цього кредитного договору сторони обумовили, що проценти за користування прострочено сумою кредиту нараховується на прострочену суму кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом, включаючи день виникнення простроченої заборгованості та не включаючи день погашення такої заборгованості за ставкою, яка визначається як сума ставки, визначеної в п.1.4 Договору та 5% річних. Згідно п.6.2 Договору за прострочення Позичальником визначеного договором строку сплати процентів за користування кредитом в розмірі, визначеному Договором, Позичальник сплачує Кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла за період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобовязання за кожен день прострочення. Відповідно до п.6.3 Договору за прострочення Позичальником визначеного договором строку повернення кредиту (в тому числі строку дострокового повернення кредиту, визначеного Кредитодавцем) в розмірі, визначеному Договором, Позичальник сплачує Кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла за період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобовязання за кожен день прострочення. Крім того, за невиконання чи неналежне виконання будь-якої умови п.п.5.2.3, 5.2.4., 5.2.5. Договору Позичальник сплачує Кредитодавцю штраф у розмірі 10 % від суми отриманого кредиту за кожен випадок такого невиконання або неналежного виконання. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається та сплати процентів. Також судом встановлено, що на адресу відповідача рекомендованими листами скеровувались лист-вимога про порушення умов кредитного договору та вимога достроково повернути заборгованість за кредитним договором від 09.06.2015 року, а також 22.07.2015 року повідомлення про наявність несплачених чергових платежів за кредитним договором та необхідність повернення заборгованості за кредитним договором, та 27.10.2015 року повідомлення про необхідність дострокового повернення заборгованості за кредитним договором, які були залишені відповідачем без реагування. Копією наказу (розпорядження) №519/ос від 06.08.2014 року про припинення трудового договору (контракту) стверджується, що [PERSON] був звільнений з ДТГО «Львівська Залізниця ВП «Львівська дирекція залізничних перевезень» 06.08.2014 року за угодою сторін. Погашення кредиту відбувалось щомісячно шляхом відрахування заробітної плати відповідача на рахунку №26201811011548, відкритого в АБ «Експрес-Банк», Львівська філія, МФО 325956, проте після звільнення останнього погашення кредиту припинилось. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як регламентовано статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною другою ст.625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Відповідно до ч.1, 2 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Як вбачається із матеріалів справи, позивач повністю виконав перед відповідачем свої зобов'язання, передбачені умовами кредитного договору. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданого позивачем (а.с. 17), станом на 01.12.2015 р. у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, яка складається із простроченої заборгованості за кредитом 12910,57 грн., донарахованих відсотків 30,42 грн., прострочених відсотків по кредиту 5409,64 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту 844,39 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків 704,62 грн., 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту 57,57 грн., штраф у розмірі 10% за невиконання п.п.5.2.3, 5.2.4, 5.2.5. Кредитного договору згідно з п.6.4 договору 2500 грн.. З огляду на наведене, суд приходить до переконання, що відповідач не виконав взятих на себе зобовязань по кредитному договору, та внаслідок цього заборгував позивачу 22457,21 грн., тому позов слід задовольнити. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, такі складаються з судового збору в розмірі 1218,00 грн., тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягає до задоволення.

Outcome: approved