Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк «ПриватБанк» правонаступник Закритого Акціонерного Товариства [PERSON] «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в позові посилається на те, що між банком та відповідачем було укладено договір № б/н від 14.06.2007р, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі 3000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконав взяті на себе зобовязання за договором, у звязку з чим станом на 31.03.2016 року заборгованість по вказаному договору становить 24285,71грн, яка складається з наступного: - 2892,80грн. заборгованість за кредитом; - 16998,35 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3000,00грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 250 грн. штраф (фіксована частина); - 1144,56 грн. штраф (процентна частина); У звязку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В позові представник позивача просить суд розглядати справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (звор.а.с. 3). У звязку з чим суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника позивача, так як від нього надійшла відповідна заява. Відповідач про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст. ст. 74, 76 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Встановлено, що 14.06.2007 на підставі заяви [PERSON] між сторонами було укладено кредитний договір, за умови якого відповідач отримав кредитні картки № 4149437307687671 з терміном дії до 04.09, № 4149437327134167 до 01.10, № 4149437408402996 термін дії до 12.13 із встановленим кредитним лімітом 3000грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязання є правовідношення, в яких одна сторона (відповідач) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за не можливість виконання ним грошового зобовязання. Договір був укладений у формі анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 8). Згідно змісту вказаної заяви, підписаної [PERSON], останній погодився, що вказана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифами банку становлять між сторонами договір про надання банківських послуг. Пунктами 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт погоджується з тим, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та клієнт надає право банку у будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання вказаного договору є прямою та безумовною згодою держателя відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с. 10). Пунктом 8.6 Умов та Правил передбачено штраф у разі порушення позичальником термінів платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених цим договором, більше ніж на 120 днів, у розмірі 500грн +5% від суми позову (звор.а.с.12). Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Як вбачається із наданого витягу особистого рахунку позичальника, який активно користувався кредитними коштами, останній платіж на погашення кредиту був здійснений 30.07.2013 у сумі 200грн. (зворот.а.с.6). ПриватБанк звернувся до суду з позовом 16.05.2016 (а.с. 2), таким чином строк звернення до суду не пропущений. Судом встановлено, що в порушення норм закону і умов кредитного договору [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість станом на 31.03.2016 в розмірі 24285,71грн., з яких: непогашений кредит 2892,80 грн., несплачені відсотки 16998,35грн., заборгованість по пені та комісії 3000 грн., штраф 250грн., 1144,56грн., які позивач \~просив \~стягнути з відповідача разом із судовими витратами (а.с.3). \~ Разом з тим відповідно до положень ст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме покарання. Умовами спірного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне цивільноправової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості внаслідок чого нарахування пені відбувається кожен день прострочення. В той же час, умовами договору передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежу по будь-якому грошовому зобовязанню, передбаченому договором більш ніж 120днів. Враховуючи вище викладене та відповідно до статті 549 ЦК України штрафи і пеня є видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й теж порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитом договором свідчить про недотримання положень, закріплених ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15). Таким чином вимоги банка про стягнення штрафів не підлягають задоволенню. У звязку з чим суд приходить до висновку, що розмір заборгованості підлягає зменшенню станом на 31.03.2016 за мінусом штрафів 250грн + 1144,56грн. = 1394,56грн. (24285,71 грн 1394,56грн. = 22891,15грн.). ПАТ КБ «ПриватБанк», як сторона по справі на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України на стягнення з відповідача понесених документально підтверджених судових витрат в розмірі 1378,00грн.

Outcome: partial