Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 01 квітня 2013 року між сторонами було укладено договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконувала належним чином і станом на 31 січня 2018 року у неї перед позивачем виникла заборгованість у сумі 38 635 грн. 65 коп. З огляду на це, позивач просить стягнути на його користь вищезазначену суму заборгованості, а також судові витрати. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, у позовній заяві зазначивши, що ПАТ КБ «ПриваБанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. Відповідач у судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлялася в установленому порядку. У відповідності до положень ст.ст. 280-284 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 1050 цього ж Кодексу, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно свідоцтва про шлюб, серія І-БК № 378058 виданого Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 10 серпня 2017 року, [PERSON] змінила прізвище на «Ткачук». Судом встановлено, що 01 квітня 2013 року між сторонами було укладено договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Договір між сторонами був укладений у виді заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою, тарифів банку. Відповідачка дала свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, тарифами банку складає між сторонами договір, що підтверджується її підписом у заяві. Проте, [PERSON] взяті на себе зобовязання за договором не виконувала. А тому, станом на 31 січня 2018 року у неї перед позивачем виникла заборгованість у сумі 38 635 грн. 65 коп., з яких: 568,71 грн. заборгованість за кредитом; 31 451,00 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4 299,96 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина) та 1815,98 грн. штраф (процентна складова). Таким чином, судом встановлено, що в порушення вимог кредитного договору позичальник не виконує взяті на себе договірні зобовязання щодо сплати кредиту. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 01 квітня 2013 року в розмірі 38 635, 65 грн. Судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 1 762 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved