Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у сумі 163210,05 гривень та судові витрати по справі в розмірі 2448,15 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 20 вересня 2012 року між АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] укладено договір № 2233/36-Ж/318/04, за умовами якого банк зобов`язався надати відповідачу [PERSON] грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, та сплатити проценти за користування кредитними коштами, в порядку, на умовах та в строки, передбачені Кредитним договором. Отже, у виконання умов кредитного договору, банк надав відповідачу кредитні кошти в сумі 145 000,00 грн., процентна ставка за користування якими складає 16,8 % річних. За користування кредитними коштами , що не повернуті у терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість) , процентна ставка встановлюється в розмірі 21,8 % річних. Згідно умов кредитного договору, строк повернення кредитних коштів до 19 вересня 2032 року. Крім того, в якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 29/318/04 від 20 вересня 2012 року, за умовами пункту 1.1 якого, вона зобов`язалася в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед Банком за виконання у повному обсязі позичальником [PERSON] зобов`язань за кредитним договором. В порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] належним чином зобов`язання не виконав, внаслідок чого станом на 09 січня 2020 року у нього утворилася заборгованість за кредитними коштами в сумі 143 152,72 грн., та заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за період з 01.07.2014 року по 30.04.2015 року в сумі 20 057,33 грн. Отже в позові ставиться питання про стягнення в солідарному порядку з відповідачів вказаної суми боргу за кредитним договором. Крім того в позові ставиться питання також про стягнення з відповідачів суми судового збору, сплаченого при зверненні до суду з позовною заявою. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися з невідомої суду причини, про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, в порядку визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Справа розглядається на підставі ст. 280 ЦПК України - заочно. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що 20 вересня 2012 року між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] укладено договір № 2233/36-Ж/318/04, за умовами якого банк зобов`язався надати відповідачу [PERSON] грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, та сплатити проценти за користування кредитними коштами, в порядку, на умовах та в строки, передбачені Кредитним договором. Отже, у виконання умов кредитного договору, банк надав відповідачу кредитні кошти в сумі 145 000,00 грн., процентна ставка за користування якими складає 16,8 % річних. За користування кредитними коштами , що не повернуті у терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість) , процентна ставка встановлюється в розмірі 21,8 % річних. Згідно умов кредитного договору, строк повернення кредитних коштів до 19 вересня 2032 року. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (частини1,3 ст.1049 ЦК України). Стаття 1050 ЦК України передбачає, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконує належним чином, у зв`язку з чим, у нього наявна прострочена заборгованість зі сплати кредитних коштів та відсотків за користування кредитними коштами. Як убачається з розрахунку заборгованості за договором № 2233/36-Ж/318/04 від 20 вересня 2012 року, який долучено позивачем до позову та виписками за договором, станом на 09 січня 2020 року відповідач має заборгованість за кредитними коштами в сумі 143 152,72 грн., та заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за період з 01.07.2014 року по 30.04.2015 року в сумі 20 057,33 грн. (а.с. 6-16). Крім того, як встановлено тв. судовому засіданні в якості забезпечення зобов`язань за вказаним вище кредитним договором, між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] було укладено договір поруки № 29/318/04 від 20 вересня 2012 року, за умовами пункту 1.1 якого, вона зобов`язалася в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед Банком за виконання у повному обсязі позичальником [PERSON] зобов`язань за кредитним договором. У відповідності до п.1.1 вказаного вище Договору поруки, у випадку невиконання Боржником зобов`язань за кредитним договором, Боржник і Поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Отже, відповідно до умов кредитного Договору, умов Договору поруки, та вимог ст.ст. 610, 554 ЦК України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники, тож заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання повинна бути стягнена солідарно з відповідачів. Згідно зі ст. 50 ЦПК України позов може бути пред`явлений до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо предметом спору є спільні права чи обов`язки; права та обов`язки кількох відповідачів виникли з однієї підстави; предметом спору є однорідні права і обов`язки. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. У зв`язку з цим суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та на користь позивача з відповідачів в солідарному порядку стягненню підлягає заборгованість за кредитними коштами в сумі 143 152,72 грн., та заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за період з 01.07.2014 року по 30.04.2015 рокув сумі 20 057,33 грн. Крім того, ч.1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2448,15 грн. (а.с.5). Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме: витрат по сплаті судового збору в сумі 2448,15 грн. Окрім того, місце проживання відповідачів по справі зареєстровано в м. Донецьку, тобто в населеному пункті, на території якого відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і поштовий зв`язок з якими відповідно відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» від 12 серпня 2014 року №1632-VII (в редакції Закону України від 03.10.2017 р. № 2147-VIII) учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться в районі проведення антитерористичної операції і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення. Оскільки місце проживання відповідачів по справі зареєстровано на тимчасово окупованій території, вони не мають офіційної електронної адреси, то про ухвалення цього рішення суд вважає необхідним повідомити їх шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному реєстрі судових рішень. На підставі ст.ст. 525 - 527, 530, 549, 625, 1049-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved