Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (далі Банк, Позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі Відповідач, Боржник) в якій просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором в сумі 29 734 гривень 01 коп. та судові витрати у розмірі 1 600 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 10 листопада 2008 року (далі Договір), [PERSON] звернулась у Банк та отримала кредит у розмірі 9 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява на отримання кредиту, разом з Памяткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на сайті відповідача, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у Заяві. Як зазначено у позовній заяві відносини між Банком та клієнтом регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватись як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до них, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питаннях банківського обслуговування з клієнтом через веб сайт банку або інший інтернет ресурс, зазначений банком. Тобто Умови та Правила затверджені позивачем є публічною офертою та містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам з метою отримання останнім повного спектра банківських послуг. Банк вважає, що свої зобовязання за Договором виконав у повному обсязі, а саме наддав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором у межах встановленого кредитного ліміту. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. 3.2, п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг відповідно до яких Відповідач надав свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. За користування кредитом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку, інформація про які розміщена на сайті позивача. На даний час відповідач несвоєчасно виконує свій обовязок з повернення кредиту, сплати процентів, штрафів та інших платежів Представник позивача разом із позовною заявою надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності у якій зазначено, що позовні вимоги підтримуються у повному обсязі та немає заперечень щодо заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Повноваження представника позивача підтверджені належним чином у відповідності до ст. 42 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України, особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився хоча належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи у суді за допомогою публікації оголошення у пресі, оскільки відповідач згідно довідки Зарічненського РС УДМС України в Рівненській області № 147 від 14 березня 2017 року знята з реєстраційного обліку в Республіку Білорусь м. Пінськ. Відповідно п. 4 ч. 4 ст. 169 ЦПК України є підстави для постановлення заочного рішення, оскільки позивач не заперечує проти цього. Відповідно до ч.1 ст. 60 Цивільного кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Надані позивачем письмові докази, у відповідності з ч. 1ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України, є належними та містять необхідну інформацію щодо предмета доказування. Так, судом встановлено, що 10 листопада 2008 року [PERSON] була заповнена та особисто підписана заява, умовами якої було оформлення кредитної картки Універсальна та надання відповідачеві кредитного ліміту у сумі 250,00 грн., який у подальшому змінювався. У заяві зазначалось, що особа, яка її заповнила та підписала, згідна з тим, що ця заява, разом з памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами, становить між банком та клієнтом договір про надання банківських послуг. Дії сторін при укладенні договору про надання банківських послуг (письмова заява [PERSON] про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ Приватбанк), відповідають нормам ст. 634 Цивільного кодексу України про те, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Досліджуючи письмові розрахунки заборгованості сформовані станом на 31 січня 2017 року за договором №б/н від 10 листопада 2008 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем, умови та правила надання банківських послуг встановлено, що після підписання відповідачем письмової заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Банку, йому було видано кредитну картку Універсальна. Досліджений судом письмовий розрахунок заборгованості станом на 31 січня 2015 року, за договором №б/н від 10 листопада 2008 року, укладеним між ПАТ КБ Приватбанк та відповідачем підтверджує фактичні обставини щодо виконання позивачем своїх зобовязань перед відповідачем щодо видачі йому кредиту. Суд вважає, що дії ПАТ КБ Приватбанк щодо зміни кредитного ліміту відповідачу обумовлені договірними зобовязаннями між ними, так як згідно п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно п. 6.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії. Крім того згідно п. 6.6. Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку позичальник повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплатити винагороду банку. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250,00 гривень та 5% від суми позову. У звязку із порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач, станом на 31 січня 2017 року має заборгованість на суму 29\~734,01 гривень. Яка складається з наступного: - 3 311,36 грн. заборгованість за кредитом; - 21\~968, 65 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; - 2\~800,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; - 250,00 грн. штраф фіксована частина згідно п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; - 1\~404,00 грн. штраф (процентна складова) згідно п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. ст. 526, 530, 1046, 1054 ЦК України відповідач зобовязаний сплатити грошові кошти та проценти і інші фінансові санкції внаслідок невиконання грошового зобовязання відповідно до кредитного договору укладеного між сторонами. За умовами ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідженні в судовому засіданні банківська ліцензія № 22 від 05 жовтня 2011 року та свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи, свідчать про наявність у ПАТ КБ Приватбанк права на надання банківських послуг. Суд, дослідив у судовому засіданні письмові докази по справі, встановив факти, які обґрунтовують заявлені вимоги позивача щодо невиконання [PERSON] своїх зобовязань за Договором б/н від 10 листопада 2008 року, який був укладений між нею та ПАТ КБ Приватбанк у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9 % на місяць на залишок заборгованості за кредитом та сплатою щомісячної комісії у розмірі 1%. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ Приватбанк наявну заборгованість [PERSON] за кредитним договором, включаючи нараховані суми по кредиту, процентах, пені та штрафах. Крім того, у відповідності до п.2.ч.1 ст. 214 Цивільного процесуального кодексу України, суд встановив, що договірні зобовязання між позивачем та відповідачем існують та не припинилися на момент розгляду цивільної справи, підстави для застосування наслідків спливу позовної давності для звернення до суду за захистом своїх прав відсутні. Так, у відповідності до пункту 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, передбачено, що укладений між позивачем та відповідачем договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонговується та такий же строк. Суду не були надані докази, які б підтверджували дії сторін на припинення договору. У відповідності до ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України, за зобовязаннями, з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно з нормами ст. ст. 79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи в тому числі витрат, повязаних із публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Позивачем надіслано на адресу суду заяву про приєднання до матеріалів справи доказів про понесені судові витрати, та надано копію платіжного доручення від 22 березня 2017 року щодо оплати рахунку за розміщення оголошення у газеті Урядовий курєр на суму 630, 00 гривень та надано копію газети із опублікованим оголошенням про виклик відповідача до суду. Судом дане клопотання визнане підставним та таким, що підлягає задоволенню з присудженням цих витрат з відповідача. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. В матеріалах справи наявні письмові докази , які підтверджують сплату позивачем судового збору. На підставі викладеного у відповідності до ст. ст. 526, 527, 530, 634, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, на підставі ст. ст. 11, 60, 88, 169, 213, 214, 215, 217, 218, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved