Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 8 803,40 грн., з яких: 1 493,60 грн. - заборгованість за кредитом; 4 075,72 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 2 338,68 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 395,40 грн. - штраф (процентна складова). Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеного між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем договору №б/н від 25.04.2007 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 1 500 грн. у вигляді встановленої кредитної лінії на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії кредитної картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із запропонованими ЗАТ КБ «ПриватБанк» Умовами і правилами, тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві від 25.04.2007 року. [PERSON] взяті на себе зобов'язання згідно кредитного договору не виконує, у зв'язку з чим представник позивача просить суд позов задовольнити, стягнути із боржника вищевказану суму заборгованості. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак подали суду письмову заяву про розгляд справи у їхній відсутності. Позов підтримали повністю з підстав, наведених у позовній заяві. Відносно ухвалення заочного рішення не заперечили. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не подала, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення. Оцінивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Судом установлено, що відповідно до кредитного договору б/н від 25.04.2007 року, укладеного між ЗАТ «ПриватБанк» і [PERSON], відповідач отримала кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленої кредитної лінії на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Як убачається зі змісту заяви [PERSON] від 25.04.2007 року відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із запропонованими ЗАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, тарифами складають між нею та банком кредитний договір, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 1 500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії кредитної картки, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі, для перечислення коштів з платіжної картки на рахунок інших осіб, а також як кошти для отримання готівки в касах банків, фінансових установ через банкомати та здійснення інших операцій, передбачених угодою сторін і законодавством України (п.4 Умов і правил надання банківських послуг), в сумі 1 500 грн., в обмін на зобов'язання позичальника повернути кредит, сплатити проценти в розмірі 7 % в місяць від суми залишку заборгованості за кредитом у вказані в заяві, Умовах і правилах надання банківських послуг. Строк погашення за кредитом по платіжній картці проводиться в наступному порядку: -строк погашення відсотків за кредитом - щомісячно за попередній місяць; -строк погашення кредиту - в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній карті (п.5.4 Умов і правил надання банківських послуг). Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] укладено договір на умовах, запропонованих Банком, у відповідності до якого відповідач [PERSON] одержала кредит. Заявою відповідача від 25.04.2007 року та пунктом 9.12 Умов і правил надання банківських послуг сторони погодили, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Оскільки сторонами не вживалися заходи щодо припинення кредитного договору, він автоматично продовжувався і діє на даний час. Даний договір відповідачем не оспорювався. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Судом встановлено, що банк виконав свої зобов'язання згідно з умовами договору та надав відповідачу [PERSON] кредитний ліміт на платіжну карту у розмірі 1 500 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним, у зв'язку з чим станом на 30.11.2014 року сума боргу по кредиту перед ПАТ КБ «ПриватБанк» становить 8 803,40 грн., з яких: 1 493,60 грн. - заборгованість за кредитом; 4 075,72 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 2 338,68 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 395,40 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). У судовому засіданні встановлено, що згідно з умовами кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов»язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5 % від суми позову(п.8.6 Умов і правил надання банківських послуг). Відповідно до п.5.Відповідно до п.5.5.1 «Правил користування платіжною картою» за несвоєчасне виконання боргових обов»язків (використання простроченого кредиту та овердрафту) власник карти сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлюються тарифами, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/ terms/pages/70/. На підставі п.5.3 «Умов та правил надання банківських послуг», банк має право на зміну тарифів, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/ terms/pages/70/. При ухваленні рішення суд приймає до уваги, що при укладенні кредитного договору сторони встановили як строк дії договору - до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором, процентів та інших платежів за користування кредитом (п.5.4 Умов і правил надання банківських послуг). Відповідач [PERSON] не виконує зобов'язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 30.11.2014 року у неї утворилась заборгованість за кредитним договором. Зі змісту ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач у судове засідання не з'явилась, а також нею не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості по кредитному договору від 25.04.2007 року в сумі 8 803,40 грн., з яких: 1 493,60 грн. - заборгованість за кредитом; 4 075,72 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 2 338,68 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 395,40 грн. - штраф (процентна складова). Крім того, в силу вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. сплаченого судового збору. Судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи. Про виклик у судове засідання відповідача [PERSON] позивачем було розміщене оголошення у редакції газети «Урядовий кур»єр» від 05.03.2015 року, оплату за яке здійснено у розмірі 420 грн., що підтверджується платіжним дорученням №ВООО7В0QХ2 від 27.02.2015 року. У відповідності до ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи. До витрат, пов»язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов»язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача (п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України). У Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року зазначено, що після закінчення розгляду справи витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, підлягають розподілу судом відповідно до статті 88 ЦПК. У силу ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 420 грн. судових витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, а всього разом 663,60 грн. судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved