Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 14.01.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір № ОDХRF810200304 (далі - Договір), згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 7 629,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.01.2010 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом позичальника у заяві. Позивач умови Договору виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не здійснював, у зв'язку з чим станом на 04.02.2013 року за ним виникла заборгованість у загальній сумі 105 576,65 грн., яка до теперішнього часу не погашена. У зв'язку з зазначеним позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість по договору на загальну суму 105 576,65 грн. та судовий збір у розмірі 1055,77 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги та обставини позову не визнав, посилаючись на те, що він кредитні кошти не отримував, заяву позичальника та інші документи не підписував, ще в 2007 році коли влаштувався на роботу на промринок 7-й кілометр в м. Одеса в нього забрали паспорт. Після чого він звернувся з заявою про втрату паспорту, однак паспорт не знайшли і на його прохання було видано новий паспорт. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно норм ч.1 ст. 58 ЦПК України: належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, в тому числі із договорів та інших правочинів. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] звертався до Ізмаїльського міського відділу ГУМВС України в Одеській області з заявою з приводу втрати паспорту громадянина України, що підтверджується довідкою Ізмаїльського міського відділу ГУМВС України в Одеській області від 07.12.2010 року. (а.с 50) В обґрунтування позову ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що 14.01.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір № ОDХRF810200304, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 7 629,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.01.2010 року шляхом підписання заяви позичальника разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», що підтверджується підписом у заяві. (а.с.7). Ухвалою суду від 09 вересня 2013 року по справі призначена судова почеркознавча експертиза. Відповідно висновку №5416/02 судово-почеркознавчої експертизи від 22.01.2014 року підписи від імені [PERSON] у заяві позичальника № ОDХRF810200304 від 14.01.2008 року, розміщені в: нижній частині лицьової сторони документу в графі «Підпис», вище друкованого запису «один примірник оригіналу договору мною отриманий», нижній частині лицьової сторони документу в графі «Підпис», праворуч від рукописного запису « 14.01.2008», нижній частині зворотної сторони документу в графі «Інформація про трудову діяльність та доходи»; на копії сторінок паспорту серії [NUMBER], виданого 21.02.2001 року, розміщені на зображеннях розвороту 1,2,3,10 та 11 сторінок документу, праворуч від рукописного запису «[PERSON]»; в видатковій накладній №28-141 від 14.01.2008 року, розміщений в графі «Отримав(ла)»; в довідці про стандартні умови кредитування від 14.01.2008 року, розміщений в нижній частині документу нижче рукописного запису « 14.01.2008»; на копії довідки ДПІ про присвоєння ідентифікаційного номеру [PERSON], розміщеній в серединій частині документу, праворуч від рукописного запису «[PERSON]», виконано не самим [PERSON], а іншою особою (особами) (а.с.94-97). Частиною 1 ст. 1046 ЦК України визначено, що договір кредитування є укладеним з моменту передання грошей. Відсутність підпису [PERSON] в заяві позичальника та інших документах наданих банком, підтверджує доведеність факту не отримання [PERSON] грошових коштів та вказує на те, що кредитний договір № ОDХRF810200304 від 14.01.2008 року фактично є неукладеним, а відтак у сторін не виникло прав та обов'язків за цим договором. Згідно ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Договір є укладеним, відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, якщо у належній формі сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи вищенаведене суд вважає угоду № № ОDХRF810200304 від 14.01.2008 року неукладеною, тобто такою, в якої відсутні встановлені законодавством необхідні умови для її укладення, а саме сторони в належній формі не досягли згоди з усіх істотних умов договору. Тобто, у даному випадку мається на увазі, що відповідач [PERSON] не підписував угоду № ОDХRF810200304 від 14.01.2008 року про надання кредитних коштів, тому суд вважає, що між позивачем та відповідачем відсутні договірні правовідносини, за обставиною на яку посилається позивач. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в позовних вимогах ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] слід відмовити оскільки вони є необґрунтованими та спростовуються висновком судово-почеркознавчої експертизи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться витрати, пов'язані із проведенням судових експертиз. Оскільки експертне дослідження було проведено за рахунок відповідача, суд стягує ці витрати з позивача на користь відповідача.

Outcome: approved