Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] «ПРИВАТ БАНК» (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою в якій вказує, що 10 серпня 2011 року [PERSON] (далі-відповідач) з метою отримання банківських послуг підписав заяву № б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 4400 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг (далі Договір), що підтверджується його підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту [PERSON] керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник карткового рахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. Пунктом 2.1.1.7.6. Договору передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 гривень 00 копійок +5 відсотків від суми позову. Свої зобовязання за Договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. В порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого його заборгованість станом на 31 січня 2018 року складає 11\~871 гривня 52 копійки. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача. Позивач просить, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 10 серпня 2011 року в сумі 11 871 гривню 52 копійки та понесені судові витрати. Надав до суду клопотання в якому просив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без участі представника Банку, позов підтримує в повному обсязі. Ухвалою суду від 23 лютого 2018 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі . Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не визнає штраф та просить зменшити розмір нарахованої пені. Справу суд розглядає у порядку спрощеного позовного провадження, згідно з вимогами ст. ст. 274-279 ЦПК України. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Публічним Акціонерним Товариством [PERSON] «ПРИВАТ БАНК» та [PERSON] було укладено 10 серпня 2011 року кредитний договір б/н, на підставі якого відповідач заповнив заяву на отримання кредиту, зі сплатою відсотків за користування кредитом, був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, якими передбачені всі умови користування платіжною карткою та строки погашення кредиту, про що свідчить його підпис у вказаних документах, наведені обставини підтверджуються анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ від 10 серпня 2011 року, витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором б/н від 10 серпня 2011 року заборгованість [PERSON], станом на 31 січня 2018 року складає 11\~871 гривню 52 копійки, а саме: тіло кредиту 325 гривень 92 копійки; нараховані відсотки 6\~041 гривня 58 копійок; нарахована пеня - 4462 гривні 52 копійки; заборгованість по судовим штрафам 1041 гривня 50 копійок. Відповідно до Статуту ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК», Банківської ліцензії № 22 від 05 жовтня 2011 року, Відомості з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) та Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] «ПРИВАТ БАНК» є юридичною особою зареєстрованою в передбаченому Законом порядку. Як вбачається з п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 витягу з Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість по Кредиту, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором, у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання по поверненню Кредиту ( в тому числі Простроченого кредиту та Овердрафта), сплатити винагороду Банку. Пунктом 1.1.7.11 вищезазначених Умов передбачено, що Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Згідно з частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526, частини третьої статті 549 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов Договору. За несвоєчасне виконання зобовязання, боржнику нараховується пеня, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення платежу. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (статтею 611 ЦК України). Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною другою статті 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу та проценти від простроченої суми. Судом встановлено, що позивачем застосовано до відповідача два види відповідальності за порушення зобовязання у вигляді нарахованої пені в розмірі 4\~462 гривні 52 копійки та штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 1041 гривні 50 копійок, проте суд вважає, що підстав для стягнення одночасно з відповідача пені і штрафу за невиконання умов договору кредиту, не має виходячи з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2\~ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3\~ст. 549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. \~ \~ \~ \~ Умовами кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником обовязків по погашенню кредиту. У той самий час, кредитним договором передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності також за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа № 6-2003цс15). З огляду на наведене суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача штрафів фіксованої частини (500 гривень 00 копійок) та процентної складової (541 гривня 50 копійок), разом 1 041 гривень 50 копійок, оскільки діючим законодавством не передбачена подвійна відповідальність за несвоєчасне виконання зобовязань. За рішенням суду може бути зменшений розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч. 3 ст. 551 ЦК України). Так, нарахований позивачем розмір пені значно перевищує розмір основного боргу. Розмір заборгованості по тілу кредиту складає 325 гривень 92 копійки. Проте розмір пені за неналежне виконання умов договору становить 4\~462 гривні 52 копійки. За таких обставин, з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦК України щодо обовязку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, суд вважає за можливе зменшити розмір пені з 4 462 гривні 52 копійки до 2\~962 гривень 52 копійки. З цього приводу є правова позиція Верховного Суду України, висловлена у постанові від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14, яка має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Позивач не вказав та не довів факту настання для нього негативних наслідків через прострочення виконання зобовязання позичальником. Порушене право банку відновлене шляхом стягнення плати за користування його грошима за весь період прострочення. У звязку з наведеним суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 2\~962 гривень 52 копійки. При зменшенні пені також судом враховано його матеріальний стан, що на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей та дружина, яка на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку (а.с. 50). В судовому засіданні встановлено також, що відповідач добровільно частково сплатив на користь банку 2810 гривень 00 копійок в погашення заборгованості, що підтверджується квитанцією від 16 березня 2018 року (а.с. 51). В судовому засіданні оглянуто оригінал даної квитанції, яка знаходиться у відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованість за тіло кредиту 325 гривень 92 копійки; заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитом 6\~041 гривня 58 копійок; заборгованість по нарахованій пені 2\~962 гривень 52 копійки (разом 9 330 гривень 02 копійки), але 2810 гривень 00 копійок відповідач сплатив, отже 6\~520 гривень 02 копійки підлягають задоволенню, а вимога про стягнення заборгованості по штрафам, а саме: штраф (фіксована частина) 500 гривень 00 копійок та штраф (процентна складова) 541 гривня 50 копійок (разом 1041 гривень 50 копійок) не підлягає задоволенню у зв'язку з її безпідставністю. Відповідно до частини 2 пункту 3 статті 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial