Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28.10.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки відповідач не виконав умови договору належним чином, у нього станом на 31.01.2017 року виникла заборгованість перед ПАТ КБ ПриватБанк в сумі 22418,80 грн., що складається з заборгованості за кредитом 207,95 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом 16765,50 грн., заборгованості за пенею та комісією 4139,69 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) 250 грн., штрафу (процентна складова) 1055,66 грн. Враховуючи наведене, просить стягнути з [PERSON] суму в розмірі 22418,80 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, подав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.20). Відповідач в судове засідання повторно не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За погодженням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи,відповідач отримав від ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.6-13). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст.1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Відповідно до ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що у відповідача станом на 31.01.2017 року виникла заборгованість перед ПАТ КБ ПриватБанк в сумі 22418,80 грн., що складається з заборгованості за кредитом 207,95 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом 16765,50 грн., заборгованості за пенею та комісією 4139,69 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) 250 грн., штрафу (процентна складова) 1055,66 грн. (а.с. 4-5). Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованість в сумі 22418,80 грн., що складається з заборгованості за кредитом 207,95 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом 16765,50 грн., заборгованості за пенею та комісією 4139,69 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) 250 грн., штрафу (процентна складова) 1055,66 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Outcome: approved