Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованість у розмірі 13832,06 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначає що 12.06.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не надав своєчасно Банку кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що відображені у Розрахунку заборгованості за договором. [PERSON] зобов'язання за вказаних договором не виконав. У зв'язку із зазначеними порушеннями, станом на 31.01.2015 року існує заборгованість по кредитному договору в розмірі 13832,06 грн., яка складається з наступного: 1) 4964,66 грн. - заборгованість за кредитом; 2) 6432,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3) 1300,00 грн. - заборгованість за комісією та пенею; 4) 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина); 5) 634,86 грн. - штраф (процентна складова). Відповідач на даний час ухиляється від виконання зобов'язань за кредитним договором, заборгованість не погашає. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав письмову заяву про розгляд справи без його участі та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, однак про час і місце розгляду справи були повідомлений належним чином. Будь-яких заперечень проти позову на адресу суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 12.06.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно до умов кредитного договору позивач свої зобов'язання виконав, а саме надав відповідачу кредит у визначеному розмірі, а [PERSON], в свою чергу, своїх зобов'язань не виконав. Відповідач був ознайомлений з Анкетою-Заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, що стверджується підписом відповідача. Згідно до умов кредитного договору відповідач повинен щомісячно вносити платіж до 25 числа місяця, яких наступний за звітними. Тому, в порушення умов Кредитного договору, відповідач своїх договірних зобов'язань не виконував, у зв'язку з чим, станом на 31.01.2015 року у нього виникла заборгованості перед Банком на загальну суму 13832,06 грн., яка складається з наступного: 1) 4964,66 грн. - заборгованість за кредитом; 2) 6432,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3) 1300,00 грн. - заборгованість за комісією та пенею; 4) 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина); 5) 634,86 грн. - штраф (процентна складова). Правильність проведеного позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не оспорювалось, будь-яких клопотань на його спростування не заявлено. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Позивачем не надано доказів, які б обґрунтовували відповідний розмір збитків. Згідно наданого позивачем розрахунку сума пені та комісії зазначена єдиною сумою та не визначені окремо. За таких обставин, розмір неустойки у формі пені суд не може відокремити від суми комісії. Пеня та штраф згідно ст. 549 ЦК України є різновидами неустойки за порушення цивільного зобов'язання. Одночасне стягнення пені та штрафу за прострочення платежів суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки є подвійною відповідальністю за одне й те саме порушення зобов'язання. Суд вважає, що достатньою мірою відповідальності за порушення кредитного зобов'язання є пеня. У стягненні штрафу (фіксованої та процентної частин) суд вважає за необхідне відмовити. Невиконання відповідачами своїх договірних зобов'язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по кредиту та заборгованості по відсоткам - є законними, обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню. Дані обставини підтверджуються наданими позивачем до матеріалів справи та дослідженими у судовому засіданні доказами: копією розрахунку заборгованості (а.с.4,5), Анкета - Заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 12.06.2012 року (а.с.6-8), довідки про умови кредитування (а.с. 7, 8), копією витягу з Умов і Правил надання банківських послуг (а.с. 9-32), копією паспорта відповідача (а.с.33), копією витягу зі статуту ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.37), копією банківської ліцензії, копією свідоцтва про державну реєстрацію ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 36). Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит, проти чого останній не заперечує, а відповідач, в свою чергу, не виконує умов Кредитного договору. На підставі вищевикладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 12 697,20 грн., що складається з: 1) 4964,66 грн. - заборгованість за кредитом; 2) 6432,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3) 1300,00 грн. - заборгованість за комісією та пенею; Документально підтверджені судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: partial