Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 7 437, 58 грн. та судових витрат в розмірі 1 600,00 грн., посилаючись на те, що відповідач за заявою про приєднання № 53703/030816 приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Згідно п. 6.3. 6.5.1. заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), банк встановлює Клієнту кредит в сумі 5 000,00 грн. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 36% річних і сплачується щомісячно. Для користування картковим рахунком Банк оформляє і видає Клієнту платіжну картку на умовах Договору. Як клієнт, АТ «Ощадбанк» та Держатель банківської платіжної картки, [PERSON] мав можливсть отримувати грошові кошти у готівковій формі. Внаслідок несплати коштів, визначених умовами кредитного договору, за відповідачем наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями, яку банк просить суд стягнути з останнього. Представник позивача в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги. При визначенні розміру пені покладається на розсуд суду. Відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі, визнавши позовні вимоги, окрім розміру пені, який просить зменшити з 1126,52 грн. до 600 грн. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 22.07.2016 року відповідач за заявою про приєднання № 53703/030816 приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Також, 22.07.2016 року відповідач підписав заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту). Згідно п. 6.3. 6.5.1. заяви визначено, що на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), банк встановлює Клієнту кредит в сумі 5 000,00 грн. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 36% річних і сплачується щомісячно. Для користування картковим рахунком Банк видав Клієнту платіжну картку на умовах Договору. Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобовязань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Як встановлено судом, Позичальник [PERSON] неналежно виконував взяті на себе за кредитним договором зобовязання. Вищевказана обставина підтверджується наявним в матеріалах справи Розрахунком заборгованості станом на 21.06.2017 року (а.с. 10). Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Позивач вказує, що станом на 21.06.2017 року по кредиту позичальника [PERSON] існує заборгованість за кредитним договором в розмірі 7 437,58 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 4 970,02 грн., заборгованість за відсотками 1 296,63 грн., пеня 1126,52 грн., сума 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом - 44,41 грн., сума втрат від інфляції 0,00 грн. Згідно із ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені)може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує суму збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За цією нормою суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню, враховуючи при цьому, зокрема, занадто високий її розмір порівняно зі збитками, ступінь виконання зобовязання, майновий стан сторін, їх майнові та інші інтереси, що заслуговують на увагу, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через не співмірність із розміром основного зобовязання. Проаналізувавши матеріали справи, положення кредитного договору, враховуючи вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ Державний ощадний банк України заборгованості за кредитним договором №46 від 28.03.2012 року є частково обґрунтованою, оскільки наявні в матеріалах справи докази підтверджують наявність заборгованості за договором про надання банківських послуг. Однак розмір пені суд вважає непомірно завищеним, з огляду на що розмір пені слід стягнути у розмірі 600 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 16, 20, 526, 527 ч. 1, 530, 548 ч. 1, 549, 551 ч.3, 611, 612, 1054 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 89, 141, 263-265, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: partial