Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» 02 грудня 2013 року звернулося до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 02 березня 2008 року між сторонами укладено кредитний договір № 001-09229-020308 про відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії до карткового рахунку № [NUMBER], ліміт кредитної лінії на загальну суму 30000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом, але відповідач належним чином зобов'язань не виконав, в зв'язку з чим станом на 24 жовтня 2013 року утворилась заборгованість за договором у розмірі 1926,44 грн., з них тіло кредиту 544,59грн., заборгованість за відсотками 528,16 грн., прострочена заборгованість за комісіями 853,69 грн., тому просить стягнути вказану суму та витрати по сплаті судового збору на свою користь. В судове засідання сторони не з'явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, представник позивача надіслав суду клопотання, яким позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу за його відсутності і не заперечував проти винесення в справі заочного рішення за наявними в справі доказами в разі неявки відповідача, відповідач ухиляється від отримання поштового повідомлення (30 а.с.), причини неявки суду не повідомив. Суд, з урахуванням клопотання представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача, вважає можливим розглядати справу у його відсутність на підставі ст.224 ЦПК України. Досліджуючи матеріали справи, враховуючи обставини викладені в позові, суд бере до уваги наступне. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 02 березня 2008 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» та [PERSON] укладено договір № 001-09229-020308 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки № [NUMBER] (надалі-Договір), з лімітом 30000,00грн., з оплатою процентів за його використання в розмірі 29,90% річних, погашення щомісячно визначено у п. 3.6 Договору (а.с. 5-9). Згідно витягу зі статуту Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», останнє є правонаступником товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта» (а.с. 14-15). У відповідності до п. 2.1 Договору моментом надання Банком Держателю Кредиту є день здійснення операції за допомогою Картки або день утримання платежів за умови відсутності на Рахунку власних коштів Держателя. Згідно з п. 2.3 Договору держатель сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за ставками, які зазначені в Тарифах. Пунктом 3.6 Договору передбачено, що Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у тарифах. Обов'язковими є частка погашення заборгованості, Овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов тарифів до складу ОМП можуть включатись інші платежі. Відповідно до п. 3.7 Договору у разі порушення держателем строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом, Держатель сплачує банку пеню в розмірі, строки та порядку, які визначені правилами та тарифами. Згідно з п. 3.1 тарифу на обслуговування платіжних карток штраф за прострочену заборгованість обов'язкового мінімального платежу 0,01% але не менше та/або не більше 50,00грн. за кожен факт прострочення (а.с. 9). Відповідно до розрахунку станом на 24 жовтня 2013 року, за відповідачем рахується заборгованість у сумі за договором у розмірі 2717,02 грн., з них тіло кредиту 544,59грн., заборгованість за відсотками 528,16 грн., прострочена заборгованість за комісіями 853,69 грн., пеня 790,58грн. (а.с. 5,6). У відповідності з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Підсумовуючи викладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, враховуючи, що відповідач свої зобов'язання за договором № 001-09229-020308 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки № [NUMBER] не виконував, зважаючи, що відповідач зобов'язаний сплатити позивачу заборгованість за кредитом, заборгованість по процентам за користування кредитом та штрафні санкції, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та є належні і достатні підстави для задоволення позову, в зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Розподіляючи судові витрати, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved