Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 квітня 2012 року між ним та відповідачкою був укладений кредитний договір №АN5YRX73750018, згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 4995 грн. 50 коп. з умовою сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 0.12 % на рік, що нараховується на суму залишку заборгованості. При укладенні договору [PERSON] погодилась, що підписана заява разом з «Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» та «Тарифами банку», складає договір. Банк виконав свої зобовязання за договором, надавши відповідачці кредит. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідачка станом на 22.08.2016 року має заборгованість в розмірі 16815 грн. 23 коп., яка складається з наступного: 4020 грн. 38 коп. - заборгованість по кредиту; 0 грн. 67 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 1498 грн. 70 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом; 10018 грн. 56 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 776 грн. 92 коп. - штраф (відсоткова складова). Тому, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором та витрати, повязані з розглядом справи в суді. В судове засідання представник позивача не зявився, але надіслав суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить слухати справу у його відсутності, не заперечуючи проти прийняття заочного рішення. Відповідачка в судове засідання повторно не зявилася, хоч про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. На підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності належним чином повідомленого відповідача та за погодженням з позивачем приймає заочне рішення у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Даний спір між сторонами виник з цивільних правовідносин, які регулюються ст. ст. 526, 527, 1054 та ст.1048, 1049, 1050 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» надав кредит [PERSON]у відповідності з укладеним між ними кредитним договором №АN5YRX73750018 від 27.04.2012 року в розмірі 4995 грн. 50 коп. з умовою сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 0.12 % на рік, що нараховується на суму залишку заборгованості (а.с.9-19). Відповідно до цього кредитного договору, відповідачка зобовязувалася повністю його повернути в установлений термін та сплатити відсотки і комісію за його користування. З розрахунків позивача (а.с.7-8) вбачається, що заборгованість [PERSON]по кредитному договору №АN5YRX73750018 від 27.04.2012 рокустаном на 22.08.2016 року становить 16815 грн. 23 коп., яка складається з наступного: 4020 грн. 38 коп. - заборгованість по кредиту; 0 грн. 67 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 1498 грн. 70 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом; 10018 грн. 56 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 776 грн. 92 коп. - штраф (відсоткова складова). Вказаний розрахунок відповідачкою не спростований у відповідності до ст. 60 ЦПК України, а тому не викликає сумніву у суду. Відповідно до ст. 526 та ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст. 610 - 611 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі зібраних доказів, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушеними, тому підлягають захисту, а позовні вимоги - задоволенню. Також, суд вважає необхідним, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати, повязані з розглядом даної справи, в сумі 1378 грн., сплачені позивачем по платіжному дорученню № IHB91B1CQA від 1 вересня 2016 року (а.с.2). На підставі викладеного,

Outcome: approved