Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.04.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ZPP0GI0000004869. Відповідно до зазначеного договору [PERSON] 03.04.2008 року отримала кредит у розмірі 90000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.04.2018 року. Згідно заяви [PERSON] кредитний договір №ZPP0GI0000004869 від 03.04.2008 року переведено з валюти гривня в валюту долар США. Розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку складає 19141.89 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14.04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, [PERSON] повинна надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, [PERSON] сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачці [PERSON] кредит у розмірі 19141,89 доларів США. В порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов'язання не виконала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 05.04.2016 року має заборгованість - 12966,35 доларів США, яка складається з наступного: 10070,98 доларів США - заборгованість за кредитом; 1422,22 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 301,04 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 545,50 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 9,62 доларів США - штраф (фіксована частина); 616,99 доларів США - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №ZPP0GI0000004869 між ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено: договір поруки з поручителем [PERSON] та договір поруки з поручителем [PERSON] Відповідно до п.5 договору поруки позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за договором №ZPP0GI0000004869. Згідно з п.6 договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання. Вимога, що була пред'явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов'язання, залишена без задоволення. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором №ZPP0GI0000004869 від 03.04.2008 року у розмірі 12966,35 доларів США, що за курсом 25.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 05.04.2016 року складає 336995,33 грн. та судові витрати (т.1 а.с.2-3). Ухвалою Приморського районного суду Запорізької області від 12.05.2016 року по справі за даним позовом відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду на 19.05.2016 року (т.1 а.с.47). 18.05.2016 року, до початку розгляду справи по суті, від [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Державної іпотечної установи, треті особи: [PERSON], [PERSON] про визнання правочину недійсним (т.1 а.с.75-76), позовні вимоги за якою ухвалою суду від 02.06.2016 року об'єднано в одне провадження з первісним позовом (т.1 а.с.92). Звернувшись із зустрічною позовною заявою, [PERSON] свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.04.2008 року вона уклала договір про іпотечний кредит № ZPP0GI0000004869 з ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до укладеного договору вона отримала кредит у розмірі 90 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.04.2018 року. Згідно п.2.4 договору вона зобов'язалась щомісячно до 03 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладення договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки ануїтетними платежами в сумі не менше 1463,52 грн. шляхом внесення готівки до каси кредитора. Відповідно до п.3.1. договору, виконання зобов'язань за цим договором забезпечується: іпотекою нерухомого майна - житлового призначення, розташованого за адресою: [ADDRESS] тобто її власним з чоловіком будинком; договором поруки від 03.04.2008 року № ZPP0GI0000004869, укладеним з [PERSON], та договором поруки від 03.04.2008 року № ZPP0GI0000004869/1, укладеним з [PERSON] Приблизно наприкінці 2008 року, її було викликано до відділення банку, в якому вона оформлювала кредит, і надано інший графік погашення кредиту, із розрахунку в доларовому еквіваленті. Спеціаліст банку пояснила, що їй так буде вигідніше, оскільки вона швидше виплатить кредит, на що вона і погодилася. Взяті на себе зобов'язання вона виплачувала справно. В січні 2009 року вона отримала від банку лист, в якому їй було запропоновано погасити заборгованість раніше кінцевого строку, визначеного в договорі, у доларовому еквіваленті, після чого відсоткова ставка могла б бути зменшена. У зв'язку з відсутністю на той час коштів, вона не погодилась на таку пропозицію. В 2009 році її запросили до відділення банку і під розпис ознайомили з повідомленням без номера та дати, що ПАТ КБ «ПриватБанк» відступив право вимоги за вищезазначеними договорами Державній іпотечній установі. Про те, що банк відступив своє право вимоги за договором про іпотечний кредит та договорами порук, банк ще раз повідомляв їй листом від 01.07.2015 року. Однак, на її звернення щодо надання копії договору про відступлення прав вимоги, їй відповіли відмовою. В 2015 році від банку почали надходити претензії щодо несплати нею кредиту, при цьому розрахунки було наведено в доларовому еквіваленті. На її звернення спеціалістом банку було повідомлено, що в серпні 2008 року, нібито за її заявою, між нею та банком було укладено додаткову угоду про переведення боргу перед банком в доларовий еквівалент. На її письмовий запит їй було надано копію додаткової угоди до договору про іпотечний кредит та копію заяви. Додаткова угода і заява від 05.08.2008 року підписані від її імені, однак, вона ці документи не укладала, не писала заяву, не підписувала додаткову угоду і дізналася про наявність таких документів тільки в 2015 році. Просить визнати додаткову угоду до договору про іпотечний кредит № ZPP0GI0000004869 від 03.04.2008 року (без номеру та дати) та заяву від 05.08.2008 року, написану [PERSON] - недійсними. 01.08.2016 року [PERSON] надала заяву про уточнення мотивувальної частини зустрічної позовної заяви, в якій зазначила, що за браком часу для підготовки зустрічного позову її представник некоректно висловилася у зустрічному позові щодо отримання нею в 2008 році графіку погашення кредиту в доларовому еквіваленті, а саме: у позові указано, що десь наприкінці 2008 року її було викликано до відділення банку, в якому вона оформлювала кредит, і надано інший графік погашення кредиту, із розрахунку в доларовому еквіваленті. Але фактично графік погашення в доларовому еквіваленті вона отримала разом із позовною заявою ПАТ КБ «ПриватБанк». Просить врахувати відкориговані дані щодо фактичних обставин справи щодо терміну її ознайомлення з графіком погашення в доларовому еквіваленті (т.1 а.с.157). 06.02.2017 року [PERSON] надала клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу, в якому просить суд стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на її користь витрати, пов'язані з правовою допомогою, явкою адвоката до суду та понесені нею витрати на проведення судової експертизи в загальній сумі 16905 грн. 94 коп. (т.2 а.с.154). Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - Компанець Д.С., в судовому засіданні 05.07.2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підтримав у повному обсязі, дав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Державної іпотечної установи, треті особи: [PERSON], [PERSON] про визнання правочину недійсним не визнав, просив застосувати позовну давність, оскільки [PERSON] було пропущено строк позовної давності, встановлений для звернення до суду за захистом свого права. Пояснив, що у зустрічному позові зазначено, що наприкінці 2008 року [PERSON] було викликано до відділення банку, в якому вона оформила кредитний договір, та надано розрахунок в доларовому еквіваленті для погашення кредиту, на що вона погодилась, тобто в 2008 році [PERSON] була ознайомлена з тим, що їй необхідно розрахуватися із банком в доларовому еквіваленті. 05.08.2008 року була підписана додаткова угода до кредитного договору від 03.04.2008 року, де зазначено, що банк зобов'язаний розрахувати заборгованість за кредитом у доларовій валюті. В зустрічній позовній заяві [PERSON] не заперечує, що їй було надано графік погашення заборгованості в доларовій валюті і вона справно виконувала обов`язки по погашенню заборгованості за цим графіком, що вбачається з розрахунку заборгованості. Згодом відповідачка припинила погашати заборгованість, останній платіж було здійснено 03.02.2015 року. До цього ніяких питань щодо дійсності кредитного договору в валюті не виникало. Просить застосувати строк позовної давності та відмовити позивачці у задоволенні зустрічного позову. Додатково Компанець Д.С. пояснив, що згідно заяви [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про іпотечний кредит №ZPP0GI0000004869 від 03.04.2008 року та переведено кредит з валюти гривня в валюту долар США, розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку складає 19 141,89 доларів США. За умовами договорів поруки, укладених 03.04.2008 року, поручителі надали згоду на зміну умов договору про іпотечний кредит без додаткового погодження змін з поручителями. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - [PERSON], в судовому засіданні 05.07.2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підтримала у повному обсязі, позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Державної іпотечної установи, треті особи: [PERSON], [PERSON] про визнання правочину недійсним не визнала. Підтримала пояснення, надані представником Компанець Д.С. [PERSON] вимоги за зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Державної іпотечної установи, треті особи: [PERSON], [PERSON] про визнання правочину недійсним підтримала у повному обсязі, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором не визнала, пояснила суду, що в квітні 2008 року вона уклала з банком договір про надання гривневого кредиту. Між банком, [PERSON] та [PERSON] було укладено договори поруки, які засвідчені нотаріально. Кредитний договір та графік погашення кредиту в гривневому еквіваленті був наданий їй на руки. На протязі чотирьох місяців вона сплачувала кредит у гривневому еквіваленті. Потім представник банку запросив її в банк та умовляв перевести кредит з валюти гривні у валюту долару США, пояснивши, що в цьому випадку відсоткова ставка буде менше зростати та менше необхідно буде платити. Вона відповіла, що якщо вони вважають, що так ліпше, то нехай буде так. Їй сказали, що вона буде підходити до каси банку і там їй будуть призначати суму, яку необхідно платити. Вона так і зробила. Згодом відсоткова ставка зросла до такого рівня, що вона не могла погашати кредит, змушена була брати кредити в інших банках. Вона зверталась до Приморського відділення, але їй відповіли, що нічого не знають та пояснити не можуть. З січня 2015 року вона ніяк не могла сплачувати кредит, оскільки погіршився стан її здоров'я і сума була дуже великою. Після того, як зателефонували з банку та повідомили, що продадуть її будинок, вона звернулася в ПриватБанк із заявою з проханням надати всі документи по кредиту. В Приморському відділенні Банку їй видали копію додаткової угоди та графік погашення кредиту і вона побачила, що це не її підпис. До 2015 року в неї на руках не було жодного документу по додатковій угоді та графіку. По гривневому кредиту вона отримала всі документи і вона це не заперечує. Вона не підписувала ні додаткову угоду, ні графік погашення кредиту у доларовому еквіваленті, не писала заяву про зміну валюти кредиту, не заповнювала анкету. Підпис в цих документах не її. Додатково [PERSON] пояснила, що вона сплачувала кредит в гривні, їй видавали одну велику квитанцію, що в ній було зазначено вона не пам'ятає. Останній платіж було нею здійснено в 2015 році. Вона не заперечує, що отримала кредит в сумі 90 000 грн., що були укладені іпотечний кредитний договір, умови якого вона виконувала, та договори поруки. Кредит по договору про іпотечний кредит вона погасила повністю. Представник [PERSON] - [PERSON], в судовому засіданні 05.07.2016 року вимоги за зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Державної іпотечної установи, треті особи: [PERSON], [PERSON] про визнання правочину недійсним підтримала у повному обсязі, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором не визнала, дала пояснення, аналогічні викладеним у зустрічній позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 05.07.2016 року вимоги за зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Державної іпотечної установи, треті особи: [PERSON], [PERSON] про визнання правочину недійсним підтримав у повному обсязі, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором не визнав, пояснив суду, що дійсно 03.04.2008 року він укладав договір поруки з ПАТ КБ «ПриватБанк» для забезпечення зобов'язань за договором про іпотечний кредит в розмірі 90 000 грн. Інших договорів він не укладав. В подальшому, крім позовної заяви, він ніяких документів від банку не отримував. На доларовий кредит він би ніколи не дав поруки. Переводом кредиту у долар США порушено його права як споживача і він на це не дав би згоди. Додатково [PERSON] пояснив, що на умови договору поруки щодо зміни кредитного договору без згоди поручителя він не звернув уваги. Розмов щодо переводу кредиту з гривні в долари у них з [PERSON] не було. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON] - [PERSON], в судовому засіданні 05.07.2016 року вимоги за зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Державної іпотечної установи, треті особи: [PERSON], [PERSON] про визнання правочину недійсним підтримала, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором не визнала, пояснила суду, що в позові банком не зазначено скільки сплатила [PERSON] банку коштів, якими сумами, якими датами, коли, кому за кредитним договором та які суми залишилися несплаченими основного боргу та процентів, і як Банк розраховував проценти відповідно до основного боргу кредиту. У п.8.1 додаткової угоди до договору про іпотечний кредит № ZPP0GI0000004869 від 03.04.2008 року вказана сума валюти, яка передається у розпорядження [PERSON], а саме - 19141,89 доларів США, а фактично [PERSON] отримала суму у гривневому еквіваленті 90000 грн. ще в квітні 2008 року. Оскільки валюта на рахунок [PERSON] не була зарахована, то право власності від банку до [PERSON] перейшло на 90000,00 грн. в квітні 2008 року. Тому п.8.1. договору не виконаний і у відповідності до ст.1054 ЦК України такий договір не почав діяти, а згідно п.п.2,3,5,6 ст.203 ЦК України є підставою для недійсності правочину (ст.215 ЦК України). Зазначена угода, відповідно до ст.234 ЦК України, називається удаваною. У відповідності до ст.1054 ЦК України банк був зобов'язаний передати у власність позичальника суму валюти вказану у п.8.1. договору, однак банк цього не виконав. Погашення боргу повинно здійснюватись у гривні, а по факту банк вимагає погашення тіла кредиту та процентів у доларах США. Здійснивши передачу гривні на рахунок позичальника банк неправомірно записав борг у валюті за [PERSON], що суперечить суті проведення господарської операції. Письмові вимоги із зазначенням невиконання зобов'язань за кредитним договором відповідачі [PERSON] та [PERSON] не отримували. Вони не укладали договори поруки від 05.08.2008 року, на які посилається банк у повідомленні, в якому зазначено, що у зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором прострочена заборгованість складає 2360,67 доларів США та що [PERSON] у термін не пізніше 5-ти календарних днів з дати одержання повідомлення необхідно погасити прострочену заборгованість, а у разі несплати простроченої заборгованості у визначений строк, повернути суму кредиту у повному обсязі а також нараховані проценти. Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків та пені, кредитор фактично змінив строк виконання основного зобов'язання і був зобов'язаний пред'явити позов до поручителів протягом шести місяців, починаючи від цієї дати. Таким чином, у разі зміни кредитором строку виконання основного зобов'язання, передбачений ч.4 ст. 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати, тобто з 30.08.2015 року до 29.02.2016 року. Вважає, що з 29.02.2016 року позивач втратив право на пред'явлення позову до вказаних відповідачів. Виходячи з аналізу ст. 554 ЦК України, поручителі, які спільно поручились, відповідають перед кредитором солідарно. У разі укладення декількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов'язання ч.3 ст. 554 ЦК України не застосовується. Просить вважати її заперечення в частині обґрунтування пропуску позовної давності - заявою про застосування позовної давності; відмовити у позові ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору у солідарному порядку у розмірі 12966,35 доларів США - в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 01.08.2016 року вимоги за зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Державної іпотечної установи, треті особи: [PERSON], [PERSON] про визнання правочину недійсним підтримав у повному обсязі, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором не визнав, пояснив суду, що дійсно 03.04.2008 року він укладав та підписував договір поруки з ПАТ КБ «ПриватБанк» для забезпечення зобов'язань [PERSON] за договором про іпотечний кредит в розмірі 90 000 грн. Інших договорів він не укладав. Про переведення боргу за вказаним кредитним договором у валюту долар США він дізнався з позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором у доларах США, з якою банк звернувся до суду. Він вважає, що умови договору поруки, які передбачають зміни умов кредитного договору без згоди поручителя не відносяться до випадку зміни валюти кредиту. На доларовий кредит він би ніколи не дав поруки. Він отримує заробітну платню у гривнях, тому не може давати зобов'язання за договором у доларовому еквіваленті. У 2011-2012 роках з його зарплатної картки протягом 7-8 місяців списувалось по 1100-1200 грн. у погашення боргу за вказаним кредитним договором, що він вважає незаконним, оскільки не було рішення суду про стягнення з нього заборгованості за цим договором, та він не надавав добровільну згоду на відрахування з його заробітної плати сум у погашення боргу. Зазначив, що письмову заяву про застосування позовної давності до вимог банку він підтримує у повному обсязі. Крім того, відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали письмові заяви про застосування позовної давності, в яких, посилаючись на вимоги ст.ст. 257, 262, 265, 266, 267 ЦПК України, просять застосувати строк позовної давності та відмовити банку у задоволенні вимог повністю або частково, в залежності від фактичних обставин справи у разі якщо судом буде встановлено: що основну та/або додаткову вимогу було заявлено після спливу позовної давності; що вимогу про стягнення неустойки (штрафу, пені) було заявлено після спливу спеціальної позовної давності; що вимоги про стягнення окремих платежів кредитної розстрочки, заявлено після спливу позовної давності по кожному окремому платежу (Постанова ВСУ №6-11цс13 від 06.11.2013 року); що позивач скористався правом, наданим йому статтею 1050 ЦК України, заявивши вимогу про дострокове погашення кредиту (листом до боржників або позов, який залишено без розгляду), встановивши, таким чином новий строк повного погашення боргу, після якого вже відбувся сплив позовної давності; що, у випадку заміни сторони у зобов'язанні, правонаступником (новим кредитором) вимогу було заявлено після спливу позовної давності; що вимогу, яка стосується кредитної картки, було заявлено після спливу позовної давності, яка відраховується від дати припинення дії платіжної картки (Постанова ВСУ №6-14цс14 від 19.03.2014 року) (т.1 а.с.131-136). В судовому засіданні 05.07.2016 року судом оглянуті оригінали наданих представником позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - Компанець Д.С., доказів по справі, у тому числі документів, які відповідач [PERSON] стверджує, що не підписувала. 01.08.2016 року в судовому засіданні [PERSON] зазначила, що вона не писала та не підписувала заяву від 05.08.2008 року про зміну валюти кредиту за договором про іпотечний кредит від 03.04.2008 року та про конвертацію залишку заборгованості за даним договором в розмірі 88 818 грн. 35 коп. у валюту долар САША (т.1 а.с.27), не підписувала Додаткову угоду (без номеру та дати) до Договору про іпотечний кредит № ZPP0GI0000004869 від 03.04.2008 року (т.1 а.с.23-25, 84-86), не підписувала графік погашення кредиту у валюті долар США (т.1 а.с.87), не підписувала анкету-заяву від 31.03.2008 року (т.1 а.с.130). Ухвалою суду від 01.08.2016 року, на задоволення клопотання [PERSON], по даній справі було призначено судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз (т.1 а.с. 192-194). Після ознайомлення з висновками судово-почеркознавчої експертизи, проведеної на задоволення клопотання [PERSON], представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - Ковалишкін В.В., в судовому засіданні 28.11.2016 року пояснив суду, що висновок експерта суперечить іншим доказам по справі. Згідно виписці за рахунком [PERSON], після укладення додаткової угоди від 05.08.2008 року до договору про іпотечний кредит від 03.04.2008 року [PERSON] почала виконувати грошові зобов'язання в доларах США. Платежі мали регулярний характер, останній платіж датований 22.01.2015 року. Якщо [PERSON] не укладала спірної додаткової угоди, то чому вона виконувала змінене цією угодою грошове зобов'язання протягом семи років. Доказів того, що платежі вносила не [PERSON], а інша особа немає. Просить позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити. Додатково Ковалишкін В.В. пояснив, що право вимоги за кредитним договором, укладеним з [PERSON], викуплено не було. Відступлення права вимоги не відбулося, оскільки Іпотечна установа порушила зобов'язання щодо викупу. При укладенні кредитного договору позивачка підписала проект повідомлення про відступлення права вимоги Державній іпотечній установі, але відступлення не відбулося. Представник [PERSON] - [PERSON], в судовому засіданні 28.11.2016 року пояснила суду, що відповідно до вимог діючого законодавства кредитний договір обов'язково має укладатись у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України), недодержання письмової форми тягне його нікчемність та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його нікчемністю. Оскільки за висновками судової почеркознавчої експертизи [PERSON] не підписувала ні заяву від 05.08.2008 року про зміну валюти кредиту по договору про іпотечний кредит від 03.04.2008 року №2РРОСТ0000004869, ні додаткову угоду до вказаного договору, ні додаток №2 до зазначеного договору про іпотечний кредит, ні анкету-заяву на оформлення кредиту від 31.03.2008 року, то правочин щодо зміни валюти договору про іпотечний кредит від 03.04.2008 року не був укладений в письмовій формі, а відповідно до п.2 ст.1055 ЦК України, кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Амельченко Д.Д., в судовому засіданні 28.11.2016 року пояснив суду, що з укладених із ПАТ «КБ Приватбанк» договорів поруки вбачається, що сторонами не було встановлено строку, після якого порука припиняється. При цьому, умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій ст. 251 та частині першій ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Строк поруки не вважається строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може (до даного висновку дійшов Верховний суд України у постанові № 6-1844цс15 від 17 лютого 2016 року). У постанові від 17.09.2014 року у справі № 6-53цс14 Верховний Суд України дійшов висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Схожа позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 02.12.2015 року по справі №6-1707цс15: «перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов'язання, яким є строк виконання зобов'язання у повному обсязі (кінцевий строк) або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Згідно листа від 18.08.2015 року позивач звернувся до відповідачів про відкликання кредиту, надавши позичальнику 5-денний строк для дострокового повернення кредиту та процентів по ньому. За таких обставин, починаючи зі спливу п'ятиденного терміну від часу отримання вимоги банку, тобто від 24.08.2015 року, протягом наступних шести місяців ПАТ КБ «Приватбанк» мав пред'явити вимогу до поручителів, що в свою чергу було зроблено лише 11.04.2016 року, тобто майже через 7 місяців та 18 днів, тобто поза межами встановленого законом строку та всупереч позицій Верховного суду. Таким чином, банк втратив право пред'явити вимогу до поручителів про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту за договором про іпотечний кредит від 03.04.2008 року. Як було встановлено під час судового розгляду істотні умови договору виконані не були, а саме: не було погоджено з [PERSON] зміну грошової одиниці кредитного договору: зміну з гривні на долар США. Крім того, в додатковій угоді відсутній підпис [PERSON], а також заява на зміну валюти кредиту була написана не [PERSON], тобто відсутнє волевиявлення останньої та відсутня її згода на внесення змін до кредитного договору. Фактично договір між сторонами не укладався, про умови додаткової угоди [PERSON] та поручителям нічого відомо не було, з чого випливає, що ніякі наслідки за цією додатковою угодою жоден з відповідачів не несе. Банк зробив розрахунок тіла кредиту, відсотків, штрафних санкцій з посиланням на додаткову угоду, яку ніхто не підписував і про яку нічого відомо не було. Сума позовної заяви розрахована невірно, а тому стягненню не підлягає. Твердження банку, про те, що відповідач сплачувала грошові кошти за кредитом у доларах США, не є доказом того, що [PERSON] визнає додаткову угоду, тому, що особа має право сплачувати заборгованість за кредитом в будь-якій валюті, жодним законом це не заборонено. Просить відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вислухавши представників позивача, відповідачів та їх представників, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 03.04.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит №ZPP0GI0000004869 (т.1 а.с.18-22). Згідно із Статутом (т.1 а.с.35, т.2 а.с. 90-138), Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» створено відповідно до Установчого договору від 06 липня 2000 року та на підставі рішення установчих зборів акціонерів від 06 липня 2000 року шляхом зміни організаційно-правової форми комерційного банку «ПриватБанк», створеного у 1992 році у формі товариства з обмеженою відповідальністю, свідоцтво про реєстрацію від 19.03.1992 року, реєстраційний №92 в Державному реєстрі банків. Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків комерційного банку «ПриватБанк», створеного у формі товариства з обмеженою відповідальністю. За рішенням загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року тип банку з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство. У зв'язку із зміною типу банку, змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», який є правонаступником всіх прав та зобов'язань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк». Згідно умов вказаного договору про іпотечний кредит банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 90 000,00 грн., а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 90 000,00 грн., сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 15.00 % річних, а також інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором, а також сплатити винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту. Кредит надається строком погашення не пізніше 03.04.2018 року на: поліпшення якості окремого житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (п.п.1.1., 1.3.). Погашення платежів за кредитом здійснюється позичальником виключно у національній валюті України - гривні (п.1.5). В забезпечення виконання зобов'язань за цим договором укладення відповідного іпотечного договору, договору поруки №ZPP0GI0000004869 від 03.04.2008, договору поруки №ZPP0GI0000004869/1 від 03.04.2008 з урахуванням положень пункту 3 цього договору (п.2.1.1). Позичальник зобов'язується щомісячно до 03 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладення цього договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки ануїтетними платежами в сумі не менше 1463,52 грн. шляхом внесення готівки до каси кредитора або шляхом безготівкових перерахувань. Останню сплату ануїтетного платежу здійснити не пізніше 03.04.2018 року (п.2.4). При надходженні від позичальника коштів у рахунок погашення кредиту та відсотків за користування ним виконання зобов'язань здійснюється у наступній черговості: відшкодування витрат/збитків кредитору, сплата комісійної винагороди в разі дострокового погашення кредиту, сплата пені на прострочені нараховані відсотки за користування кредитом, сплата прострочених нарахованих відсотків за користування кредитом, сплата простроченої заборгованості за кредитом, сплата нарахованих строкових відсотків за користування кредитом, сплата строкової заборгованості за кредитом (п.2.6). Виконання позичальником зобов'язань за цим договором забезпечується: іпотекою нерухомого майна житлового призначення, розташованого за адресою: Запорізька область, Приморський район, м. Приморськ, вул. Шевченко, буд. 2, визначеного в іпотечному договорі; договором поруки №ZPP0GI0000004869 від 03.04.2008, укладеним з [PERSON], та договором поруки №ZPP0GI0000004869/1 від 03.04.2008, укладеним з [PERSON] (п.3.1). Відповідно до умов договору кредитор має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов'язань по цьому договору. Вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в частині або в цілому, сплати відсотків за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобов'язань за цим договором або за іпотечним договором (п.п.5.2.1., 5.2.4.). В свою чергу позичальник зобов'язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за цим договором на цілі, визначені п.1.3 цього договору. Повернути кредит в сумі, вказаній у п.1.1. цього договору, своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань за цим договором сплатити штрафні санкції та інші платежі, у строки та на умовах, що визначені договором (п.п.5.3.1., 5.3.2.). При порушенні позичальником строків платежів по зобов'язанням, передбаченим цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі в межах 10 % від невиконаного зобов'язання (п.6.6.). У заяві від 05.08.2008 року зазначено, що [PERSON] повідомила про прийняття рішення змінити валюту кредиту по договору про іпотечний кредит №ZPP0GI0000004869 від 03.04.2008 року. Просила залишок заборгованості за даним договором в розмірі 88 818 грн. 35 коп. конвертувати у валюту долари США за курсом процесингу на дату укладення додаткової угоди до договору (т.1 а.с.27). За додатковою угодою до договору про іпотечний кредит № ZPP0GI0000004869 від 03.04.2008 року (т.1 а.с.23-25) банк зобов'язався надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, визначений в п.8.1 цього договору. Строк, вид кредиту, цілі, розмір кредиту, відсотків, винагород, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості за цим договором, зазначені у розділі 8 договору. Позичальник доручає банку провадити погашення заборгованості по даному кредитному договору в передбачені даним договором строки за рахунок коштів, розміщених на рахунку позичальника, що відповідає платіжній картці, емітованої ПриватБанком. Номер рахунку зазначений у п.8.2 договору. Зазначене доручення позичальника не підлягає виконанню банком у випадку пред'явлення позичальником документа, що підтверджує сплату заборгованості іншим способом. Кредит надається в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним договором строки. Забезпечення виконання позичальником зобов'язань за даним договором зазначено в п.8.3 змінної частини договору, а також всі інші види, іпотеки, поруки й т.п., надані банку з метою забезпечення зобов'язань за даним договором (п.п.1.1, 1.2, 1.3). Відповідно до пункту 8.1 «Особливі умови» Додаткової угоди, банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом: перерахування на рахунок [NUMBER] на строк з 05.08.2008 року по 03.04.2018 року включно, у вигляді строкового кредиту у розмірі 19141,89 доларів США 89 центів на наступні цілі: на придбання нерухомості, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,17 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 3 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.7.2 даного договору. Станом на 05.08.2008 року залишок заборгованості по договору про іпотечний кредит № ZPP0GI0000004869 від 03.04.2008 року складає 88818,35 грн. 35 коп., що еквівалентно 19141 доларів США 89 центів. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник сплачує відсотки, розраховані відповідно до п.п.3.1, 3.3, винагороди розрахованої відповідно до п.п.1.1, 3.6 цього договору. Погашення кредиту провадиться в строк відповідно до графіка погашення кредиту, який розраховується згідно залишку заборгованості за кредитом станом на 05.08.2008 року. Забезпеченням виконання позичальником зобов'язань за даним договором виступає іпотека нерухомого майна, а саме житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею 93.90 кв.м., а також договір поруки, укладений з [PERSON], ІПН якого [NUMBER], а також всі види застави, іпотеки, поруки й т.п., надані банку з метою забезпечення зобов'язань за даним договором (п.8.3). При порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні (п.8.4.). Згідно розрахунку заборгованість за вказаним договором станом на 05.04.2016 року складає - 12966,35 доларів США, яка складається з наступного: 10070,98 доларів США - заборгованість за кредитом; 1422,22 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 301,04 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 545,50 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 9,62 доларів США - штраф (фіксована частина); 616,99 доларів США - штраф (процентна складова) (т.1 а.с.4-10). З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідачки [PERSON] за кредитним договором №ZPP0GI0000004869 від 03 квітня 2008 року, між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (кредитор), [PERSON] (боржник) та [PERSON] (поручитель) 03 квітня 2008 року було укладено договір поруки №ZPP0GI0000004869 (т.1 а.с.28-29); між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (кредитор), [PERSON] (боржник) та [PERSON] (поручитель) 03 квітня 2008 року було укладено договір поруки № ZPP0GI0000004869/1 (т.1 а.с.52-53). За вказаними договорами поруки, поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобов'язань за договором про іпотечний кредит №ZPP0GI0000004869 від 03.04.2008 року та додатковими угодами до нього, як існуючими на момент укладення договору, так і тими, що виникнуть на його підставі в майбутньому (п.1). У разі невиконання боржником своїх зобов'язань за договором про іпотечний кредит, кредитор має право протягом 5 робочих днів з дня невиконання пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя. Ці вимоги є обов'язковими для виконання протягом 5 робочих днів з моменту отримання поручителем від кредитора письмового повідомлення про невиконання боржником зобов'язань за договором про іпотечний кредит (п.2.1.1.). Згідно пункту 2.4.1. договорів поруки поручитель зобов'язується виконати за боржника зобов'язання за договором про іпотечний кредит шляхом перерахування суми заборгованості боржника, вказаної кредитором, в рахунок погашення такої заборгованості, за реквізитами, вказаними в договорі про іпотечний кредит, у строки, зазначені в п.2.1.1. з моменту отримання від кредитора письмового повідомлення про невиконання боржником зобов'язань за договором про іпотечний кредит. Відповідно до пункту 3.1. договорів поруки поручитель відповідає за зобов'язаннями згідно з договором про іпотечний кредит перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків тощо. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною (п.3.2.). Причини невиконання боржником своїх зобов'язань за договором про іпотечний кредит жодним чином не можуть впливати на виконання поручителем зобов'язань за цим договором (п.3.3.). Поручитель та боржник залишаються зобов'язаними перед кредитором до того моменту, поки всі зобов'язання за договором про іпотечний кредит не будуть виконані повністю (п.3.4). Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання за договором про іпотечний кредит (п.4.2). 18.08.2015 року банком було направлено позичальнику та поручителям повідомлення щодо погашення заборгованості за кредитним договором №ZPP0GI0000004869 від 05.08.2008 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] на суму 19141,88 доларів США, в якому зазначено, що прострочена заборгованість в розмірі 2360,47 доларів США має бути сплачена в строк не пізніше 5 календарних днів з дати отримання даного повідомлення (а.с.12-14). Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. Частиною 1 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Відповідно до положень ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчиняться у формі, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Судом встановлено, що 03.04.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит №ZPP0GI0000004869. Згідно умов вказаного договору банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 90 000,00 грн., а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 90 000,00 грн., сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 15.00 % річних, а також інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Кредит надається строком погашення не пізніше 03.04.2018 року на: поліпшення якості окремого житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Погашення платежів за кредитом здійснюється позичальником виключно у національній валюті України - гривні. З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідачки [PERSON] за кредитним договором №ZPP0GI0000004869 від 03 квітня 2008 року, між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (кредитор), [PERSON] (боржник) та [PERSON] (поручитель) 03 квітня 2008 року було укладено договір поруки №ZPP0GI0000004869; між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (кредитор), [PERSON] (боржник) та [PERSON] (поручитель) 03 квітня 2008 року було укладено договір поруки № ZPP0GI0000004869/1. За вказаними договорами поруки, поручителі зобов'язалися відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобов'язань за договором про іпотечний кредит №ZPP0GI0000004869 від 03.04.2008 року та додатковими угодами до нього, як існуючими на момент укладення договору, так і тими, що виникнуть на його підставі в майбутньому. Відповідно до п. 10.3 зазначеного договору про іпотечний кредит, всі зміни та доповнення до цього договору викладаються в письмовій формі та набувають чинності з моменту їх підписання уповноваженими на те представниками сторін (т.1 а.с.21 зворотній бік). До позовної заяви позивачем додано заяву від 05.08.2008 року, в якій зазначено, що [PERSON] повідомила про прийняття рішення змінити валюту кредиту по договору про іпотечний кредит №ZPP0GI0000004869 від 03.04.2008 року. Просила залишок заборгованості за даним договором в розмірі 88 818 грн. 35 коп. конвертувати у валюту долари США за курсом процесингу на дату укладення додаткової угоди до договору. Також до позову додано додаткову угоду до договору про іпотечний кредит № ZPP0GI0000004869 від 03.04.2008 року, за якою банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом: перерахування на рахунок [NUMBER] на строк з 05.08.2008 року по 03.04.2018 року включно, у вигляді строкового кредиту у розмірі 19141,89 доларів США 89 центів на наступні цілі: на придбання нерухомості, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,17 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 3 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.7.2 даного договору. Станом на 05.08.2008 року залишок заборгованості по договору про іпотечний кредит № ZPP0GI0000004869 від 03.04.2008 року складає 88818,35 грн. 35 коп., що еквівалентно 19141 доларів США 89 центів. Погашення кредиту провадиться в строк відповідно до графіка погашення кредиту, який розраховується згідно залишку заборгованості за кредитом станом на 05.08.2008 року. Забезпеченням виконання позичальником зобов'язань за даним договором виступає іпотека нерухомого майна, а саме житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею 93.90 кв.м., а також договір поруки, укладений з [PERSON], ІПН якого [NUMBER], а також всі види застави, іпотеки, поруки й т.п., надані банку з метою забезпечення зобов'язань за даним договором. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість за вказаним договором станом на 05.04.2016 року складає - 12966,35 доларів США, що за курсом 25.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 05.04.2016 року складає 336995,33 грн. Однак, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», оскільки судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не підписувала додаткової угоди до договору про іпотечний кредит №ZPP0GI0000004869 від 03.04.2008 року, датованої 05.08.2008 року, а також Додаток №2 до даної додаткової угоди (графік погашення кредиту). Зазначений висновок суду узгоджується з доказами, дослідженими у судовому засіданні. Зокрема, ухвалою Приморського районного суду Запорізької області від 01 серпня 2016 року, на задоволення клопотання позивача за зустрічним позовом - [PERSON], була призначена судова-почеркознавча експертиза, проведення якої доручено експертам Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с.192-194). Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи № 312/313/314-16 від 03.10.2016 року (а.с.223-240): 1. Почерк, яким виконано рукописний текст та цифрові записи «05.08.2008» у заяві від 05.08.2008 року про зміну валюти кредиту за договором про іпотечний кредит від 03.04.2008 року та про конвертацію залишку заборгованості за даним договором в розмірі 88818 грн. 35 коп. у валюту долар США, виконано не [PERSON], а іншою особою. Підпис, виконаний від імені [PERSON] та розміщений в нижній частині оригіналу заяві, укладеної 05.08.2008 на ім'я керівника бізнесу іпотечного кредитування [PERSON] про зміну валюти кредиту по договору про іпотечний кредит №ZPP0GI0000004869 від 03.04.2008 року, виконаний не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису. 2. Почерк, яким виконано рукописний текст: [PERSON].» у додатковій угоді (без номеру та дати) до Договору про іпотечний кредит №ZPP0GI0000004869 від 03.04.2008 року, виконано не [PERSON], а іншою особою. Підписи, виконані від імені [PERSON] та розміщені в оригіналі додаткової угоди до договору про іпотечний кредит №ZPP0GI0000004869 від 03.04.2008 року, виконані не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису. 3. Почерк, яким виконано рукописний текст: [PERSON].» у додатку №2 до кредитного договору №ZPP0GI0000004869 від 05.08.2008 року - Графіку погашення кредиту, виконано не [PERSON], а іншою особою. Підписи, виконані від імен [PERSON] та розміщені в оригіналі Додатку № 2 до кредитного договору №ZPP0GI0000004869 від 05.08.2008 року - Графіку погашення кредиту, виконані не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису. 4. Почерк, яким виконано рукописний текст, цифрові записи у анкеті-заяві від 31.03.2008 року, виконано не [PERSON], а іншою особою. Підписи, виконані від імені [PERSON] та розміщені в оригіналі анкети - заяви на оформлення кредиту від 31.03.2008 року, виконані не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису. Відповідно до висновку повторної судової комісійної почеркознавчої експертизи № 925-17 від 08.06.2017 року, проведеної за ухвалою Приморського районного суду Запорізької області від 06 лютого 2017 року, на задоволення клопотання представника позивача - ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.177-181, 202-225): 1. Рукописний текст та цифрові записи у заяві від 05.08.2008 року про зміну валюти кредиту за договором про іпотечний кредит №ZPP0GI0000004869 від 03.04.2008 року та про конвертацію залишку заборгованості за даним договором в розмірі 88 818 грн. 35 коп. у валюту долар США, виконані не [PERSON], а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] у цій заяві виконаний не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису з попереднім тренуванням. 2. Рукописний запис: [PERSON].» в графі: «Один з оригіналів даного Договору мною отримано особисто» додаткової угоди від 05.08.2008 до договору іпотечний кредит №ZPP0GI0000004869 від 03.04.2008, виконаний не [PERSON], а іншою особою. Шість підписів від імені [PERSON] під текстом цієї додаткової угоди, виконані не [PERSON], а іншою особою за наслідуванням її справжнього підпису з попереднім тренуванням. 3. Рукописний запис: [PERSON].» в графі «Позичальник» у додатку №2 «Графіку погашення кредиту» до кредитного договору №ZPP0GI0000004869 від 05.08.2008, виконаний не [PERSON], а іншою особою. Три підписи від імен [PERSON] під текстом додатку № 2, виконані не [PERSON], а іншою особою за наслідуванням її справжнього підпису з попереднім тренуванням. 4. Рукописний текст, в тому числі і цифровий, в анкеті-заяві від 31.03.2008, виконаний не [PERSON], а іншою особою. Два підписи від імені [PERSON] в цьому документі в графах: «Подпись заявителя» та «Образец подписи владельца счета», виконані не [PERSON], а іншою особою за наслідуванням її справжнього підпису з попереднім тренуванням. 5. Вирішити питання особою якої статі та до якої групи за віком належить виконавець підписів у наданих документах, не надається за можливе, оскільки експертами встановлено, що підписи виконані не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису, в результаті чого власні ознаки почерку виконавця в досліджуваних підписах не відобразились. 6. Згідно із ч.5 ст.147 ЦПК України при вивченні матеріалів справи та при вирішенні 5,6,7 питань, експертами встановлені обставини, що мають значення для справи, та з приводу яких питання судом не ставились. Дослідженням встановлено: 1)на ксерографічних копіях паспортів [PERSON] та [PERSON] рукописні записи, які виконані від імені кредитного співробітника Бердянського філіалу Приморського відділення ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] (див. ц/с № 326/587/16-цр., том 1, а.с.30,31 та фото у фототаблиці № 23-26, відм.1-4); 2)рукописний пояснювальний текст від імені керуючого [PERSON] на паперовій бирці, якою заклеєні прошивочні нитки кріплення наданих на дослідження оригіналів додаткової угоди від 05.09.2008 до договору іпотечний кредит № ZPP0GI0000004869 від 03.04.2008 та додатку № 2 до кредитного договору (див. фото № 27); 3)рукописний текст ксерографічної копії пояснювальної від імені [PERSON], датованої 25.11.2016 (див. ц/с № 326/587/16-цр., том 2, а.с.73 та фото № 28); 4)рукописні записи на документах, які надані на дослідження: заяві від 05.08.2008 про зміну валюти кредиту за договором про іпотечний кредит № ZPP0GI0000004869 від 03.04.2008 та про конвертацію залишку заборгованості за даним договором в розмірі 88 818 грн. 35 коп. у валюту долар США; додатковій угоді від 05.08.2008 до договору іпотечний кредит № ZPP0GI0000004869 від 03.04.2008; додатку № 2 до кредитного договору № ZPP0GI0000004869 від 05.08.2008; анкеті-заяві від 31.03.2008, - - виконані однією і тією ж особою. В категоричній формі відповісти на питання про особу, яка виконала рукописні записи на досліджуваних документах може бути можливим при наданні зразків почерку [PERSON] Враховуючи вищевказані докази, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини того, що відповідачка [PERSON] не підписувала додаткової угоди, датованої 05.08.2008 року до договору про іпотечний кредит №ZPP0GI0000004869 від 03.04.2008 року, Додатку № 2 «Графік погашення кредиту» до даної додаткової угоди, а також не мала волевиявлення на внесення змін до Договору про іпотечний кредит в частині зміни валюти кредитування, оскільки не підписувала заяву від 05.08.2008 року про зміну валюти кредиту за договором про іпотечний кредит №ZPP0GI0000004869 від 03.04.2008 року та про конвертацію залишку заборгованості за даним договором в розмірі 88 818 грн. 35 коп. у валюту долар США. Як було встановлено у судовому засіданні, жодних грошових коштів, про які зазначається у п. 8.1. додаткової угоди від 05.08.2008 року, у сумі 19141,89 доларів США [PERSON] від ПАТ КБ «ПриватБанк» не отримувала, ці кошти не були їй зараховані на її банківський рахунок, що не заперечувалось та визнавалось як представником позивача, так і відповідачем. А тому в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України дані обставини не підлягають додатковому доказуванню. Крім того, за змістом ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи викладене є підстави для задоволення зустрічного позову [PERSON] та визнання недійсною Додаткової угоди від 05 серпня 2008 року до Договору про іпотечний кредит №ZPP0GI0000004869 від 03.04.2008 року. Вирішуючи позовні вимоги за зустрічним позовом щодо визнання недійсною заяви від 05.08.2008 року про зміну валюти кредиту за договором про іпотечний кредит №ZPP0GI0000004869 від 03.04.2008 року та про конвертацію залишку заборгованості за даним договором в розмірі 88 818 грн. 35 коп. у валюту долар США, суд виходить з того, що визнання недійсною заяви про зміну валюти кредиту, яка не встановлює для позивача за зустрічним позовом будь-яких обов'язків, не тягне правових наслідків, не передбачено діючим законодавством як спосіб захисту права, тому у задоволенні позовних вимог в цієї частині необхідно відмовити. Оскільки вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення солідарно з відповідачів на його користь заборгованості за кредитним договором №ZPP0GI0000004869 від 03.04.2008 року у розмірі 12966,35 доларів США, що за курсом 25.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 05.04.2016 року складає 336995,33 грн., ґрунтуються саме на умовах Додаткової угоди до вказаного договору про іпотечний кредит, яку [PERSON] не підписувала, суд не вбачає підстав для стягнення заборгованості за цим кредитним договором. Доказів наявності у [PERSON] заборгованості по договору про надання іпотечного кредиту від 03.04.2008 року банком до суду не надано. Щодо застосування позовної давності за клопотанням представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - Компанець Д.С., який посилаючись на те, що в 2008 році [PERSON] була ознайомлена з тим, що їй необхідно розрахуватися із банком в доларовому еквіваленті, що 05.08.2008 року була підписана додаткова угода до кредитного договору від 03.04.2008 року, де зазначено, що банк зобов'язаний розрахувати заборгованість за кредитом у доларовій валюті, що в зустрічній позовній заяві [PERSON] не заперечує, що їй було надано графік погашення заборгованості в доларовій валюті і вона справно виконувала обов`язки по погашенню заборгованості за цим графіком, що вбачається з розрахунку заборгованості, просив застосувати строк позовної давності та відмовити позивачці у задоволенні зустрічного позову, суд зазначає наступне. Згідно із ст.ст.256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно із ч.3 та ч.4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано ПАТ КБ «ПриватБанк», про існування спірної додаткової угоди [PERSON] дізналась у 2015 році, отримавши на її письмовий запит копію додаткової угоди до договору про іпотечний кредит та копію заяви про зміну валюти кредиту від 05.08.2008 року, які вона не підписувала. До суду із зустрічним позовом [PERSON] звернулась 18.05.2016 року, уточнивши 01.08.2016 року мотивувальну частину цього позову в частині отримання нею графіку погашення кредиту в доларовому еквіваленті разом із позовною заявою ПАТ КБ «ПриватБанк». З урахуванням наведеного, суд вважає, що при зверненні до суду із зустрічним позовом позивачкою не було порушено позовну давність, тому підстав для її застосування та відмови [PERSON] у задоволенні зустрічного позову у суду немає і заява представника позивача про застосування позовної давності задоволенню не підлягає. Щодо застосування позовної давності за клопотанням відповідачів [PERSON], [PERSON] та їх представника [PERSON], суд зазначає наступне. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] вказують на пропущення позивачем строку звернення до суду та просять відмови у задоволені позову щодо вимог, пред'явлених до вказаних відповідачів. За змістом ч.1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з'ясувати чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. Враховуючи викладене, враховуючи, що при розгляді даної справи суд дійшов висновку, що підстав для задоволення вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором №ZPP0GI0000004869 від 03.04.2008 року у розмірі 12966,35 доларів США, що за курсом 25.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 05.04.2016 року складає 336995,33 грн., немає, оскільки вони ґрунтуються саме на умовах Додаткової угоди до вказаного договору про іпотечний кредит, яку [PERSON] не підписувала, а доказів наявності у [PERSON] заборгованості по договору про надання іпотечного кредиту від 03.04.2008 року банком до суду не надано, суд постановляє рішення про відмову у задоволенні позовних вимог за результатами розгляду справи по суті у зв'язку з їх необгрунтованістю. Суд критично ставиться до посилання представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - Ковалишкіна В.В., на те, що висновок експерта № 312/313/314-16 від 03.10.2016 року суперечить іншим доказам по справі, оскільки згідно виписці за рахунком [PERSON], після укладення додаткової угоди від 05.08.2008 року до договору про іпотечний кредит від 03.04.2008 року [PERSON] почала виконувати грошові зобов'язання в доларах США, платежі мали регулярний характер, останній платіж датований 22.01.2015 року, з огляду на наступне. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст. 638 ЦК України). За положеннями частин 1 та 2 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. За змістом п. 8.1 Додаткової угоди погашення кредиту провадиться в строки відповідно до графіка погашення кредиту (Додаток №1), який розраховується згідно залишку заборгованості за кредитом станом на 05.08.2008 р. В судовому засіданні відповідачка - [PERSON], не заперечувала виконання по січень 2015 року умов саме договору про іпотечний кредит від 03.04.2008 року та пояснювала, що платежі вносились нею в касу банку в національній валюті - гривні. Позивачем не надано, а в судовому засіданні не встановлено доказів у підтвердження того, що [PERSON] вчинила дію щодо виконання саме умов додаткової угоди до іпотечного кредиту від 03.04.2008 року: сплатила суму щомісячного платежу у валюті - долар США, а також, що їй були відомі інші умови додаткової угоди та вона на них погодилась. Вирішуючи питання щодо відшкодування [PERSON] витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного. Згідно з положеннями ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно із ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року, який набрав чинності з 01 січня 2012 року, в редакції чинній до 01.01.2017 року, - розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно із ст. 1 вказаного Закону із змінами, внесеними згідно із Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року, який набрав чинності з 01.01.2017 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. [PERSON] надано довіреність, посвідчену 18.05.2016 року приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Запорізької області, якою вона уповноважила [PERSON] представляти її інтереси, договір про надання правової допомоги, укладений 05 листопада 2016 року між нею та адвокатом [PERSON], на ім'я якої у червні 2016 року видано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (т.2 а.с.165-167). Згідно із квитанціями до прибуткового касового ордеру за надання правової допомоги та у зв'язку із компенсацією транспортних витрат позивачка сплатила 12 900 грн. (т.2 а.с.156-164). У клопотанні про відшкодування витрат на правову допомогу від 06.02.2017 року [PERSON] просить суд стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на її користь витрати, пов'язані з правовою допомогою, явкою адвоката до суду та понесені нею витрати на проведення судової експертизи в загальній сумі 16905 грн. 94 коп. (т.2 а.с.154). Враховуючи, що згідно із наданими [PERSON] доказами, витрати по оплаті судово-почеркознавчої експертизи складають 5284,80 грн. (а.с.168), витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката та його явкою до суду, які [PERSON] просить стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк», складають 11 621 грн. 14 коп. (16905 грн. 94 коп. - 5284 грн. 80 коп. = 11 621 грн. 14 коп.). Згідно із наданим [PERSON] розрахунком витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката від 06.02.2017 року (а.с.155) правова допомога була надана позивачці до судового засідання та у судовому засіданні (а.с.155). Вартість правової допомоги до судового засідання склала 700 грн. (200 грн. (за 2 години роботи 05.07.2016 року по складанню клопотання про надання вільних зразків почерку) + 500 грн. (за 5 годин роботи 28.11.2016 року по складанню заперечень на письмові пояснення ПАТ КБ «ПриватБанк»). Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати, встановленої ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 рік», - 1450 грн., на час виконання роботи, витрати на правову допомогу в цієї частині не перевищують граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних з правовою допомогою, встановлених діючим законодавством та підлягають задоволенню у визначеному [PERSON] розмірі - 700 грн. Згідно журналів судового засідання представник позивача - адвокат [PERSON], приймала участь у судових засіданнях при розгляді даної справи: 17.06.2016 року, судове засідання тривало 13 хв. (т.1 а.с.108), 05.07.2016 року - 201 хв. (т.1 а.с.138-140), 01.08.2016 року - 133 хв. (т.1 а.с.189-190), 18.11.2016 року -06 хв. (т.2 а.с.37), 28.11.2016 року - 127 хв. (т.2 а.с.64-65), 09.12.2016 року - 10 хв. (т.2 а.с.74), 18.01.2017 року - 70 хв. (т.2 а.с.140), 06.02.2017 року - 108 хв. (т.2 а.с.175), 16.08.2017 року - 27 хв. Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі: з 01.05.2016 року складала 1450 грн., з 01.12.2016 року - 1600 грн. Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, складає - 1600 грн. З урахуванням наведеного, вартість наданих позивачці послуг у зв'язку з участю адвоката у судових засіданнях при розгляді даної цивільної справи складає: 6 869 грн. 33 коп. (4640 грн. (1450 грн. х40%:60хв. х 480 хв. (судові засідання: 17.06.2016 року, 05.07.2016 року, 01.08.2016 року, 18.11.2016 року, 28.11.2016 року ) + 2229 грн. 33 коп. (1600х40%:60 хв. х 209 хв. (судові засідання 09.12.2016 року, 18.01.2017 року, 06.02.2017 року, 16.08.2017 року). Враховуючи вищевикладене з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката, в розмірі 7 569 грн. 33 коп. (700 грн. + 6 869, 33 грн. = 7 569,33 грн.) Вирішуючи питання щодо відшкодування [PERSON] витрат, пов'язаних з явкою адвоката до суду, суд виходить з наступного. Згідно з положеннями ст.85 ЦПК України витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У підтвердження суми витрат, пов'язаних з переїздом до іншого населеного пункту представника [PERSON] - адвоката [PERSON], суду не надано жодного доказу, тому у задоволенні вказаних вимог [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з ПАТ КБ «ПриватБанк» необхідно стягнути на користь [PERSON] витрати по оплаті судового збору у сумі 551,21 грн., які підтверджені наданим відповідачем платіжним дорученням (а.с.74), та витрати, по оплаті судово-почеркознавчої експертизи у сумі 5284,80 грн. (а.с.168).

Outcome: partial