Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 30.09.2006 р. між позивачем та відповідачем був укладений Кредитний договір №MR1ERX10020027, на підставі якого відповідач отримав кредит в сумі 2913.90 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача в заяві. У порушення ст.ст.526,527,530 ЦК України та умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 20.03.2014р. має заборгованість в загальній сумі 55 653,77 грн. Від цієї суми віднімається сума в розмірі 5093,53 грн., яка була задоволена судовим наказом Жовтневим районним судом м.Маріуполя від 02.11.2007 року. Різниця становить 50560,24 грн., а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредиту в загальному розмірі 53 588,25 грн., судовий збір в сумі 535,88 грн. У судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» присутня не була, надала заяву, у котрій просила справу розглянути у її відсутність, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні також присутній не був з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідача чи про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. За таких обставин, з урахуванням думки представника позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідача за наявними в справі доказами. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 30.09.2006 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №MR1ERX10020027, згідно з яким відповідачу наданий кредит в сумі 2913.90 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальником - відповідачем [PERSON] були порушені умови кредитного договору щодо сплати кредиту та відсотків по ньому, тобто порушені вимоги ст.1049 ч.1 ЦК України та умови кредитного договору. Відповідно до п.5.1 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п.3.2.2,3.2.3 даних умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Згідно з п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+ 5% від суми заборгованості. Письмові докази по справі, а саме заява про видачу кредитної картки (а.с.9-10), умови та правила надання банківських послуг (а.с.11-18) свідчать про отримання кредиту відповідачем [PERSON] та порушення умов щодо його повернення та сплати відсотків по кредиту. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно зі ст. 549 ЦК України штраф обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов'язання. Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й теж правопорушення. Згідно зі ст. 549 ЦК України штраф обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов'язання. З огляду на той факт, що діючим законодавством не передбачено стягнення штрафу (неустойки) у твердій (фіксованій) грошовій сумі, з метою уникнення подвійного застосування наслідків цивільно-правової відповідальності за порушення відповідачкою умов кредитного договору у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з відповідачки фіксованої частини штрафу у розмірі 500 грн. слід відмовити. Зважаючи на те, що позов підлягає частковому задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати пропорційно до задоволених вимог, а саме - 530 грн. 88 коп.

Outcome: partial