Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа АКБ «Укрсиббанк» про звільнення майна з під арешту, у якому просить суд звільнити з-під арешту, накладеного 05.08.2009 року ухвалою Старобільського районного суду в забезпечення позову АКБ «Укрсиббанк» до [PERSON], майно, належне на праві власності [PERSON], а саме автомобіль марки DAEWOO, модель: Nexia, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий сєдан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], та стягнути з відповідачів солідарно судові витрати. В обґрунтування свого позову Банк посилається на те, що 14.04.2006 року позивачем з [PERSON] було укладено кредитний договір № LGH1AN02004456, згідно з яким позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 10868,29 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором Банк та [PERSON] уклали договір застави автотранспорту № LGH1AN02004456 від 14.04.2006 року. Відповідно до умов договору застави відповідачка [PERSON] передала в заставу позивачу автомобіль марки DAEWOO, модель: Nexia, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий сєдан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. 05.08.2009 року ухвалою Старобільського районного суду в забезпечення позову АКБ «Укрсиббанк» до [PERSON], поручитель [PERSON] накладено арешт на вищевказаний автомобіль, належний на праві власності відповідачці [PERSON] 03.04.2013 року заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська на користь Банку було звернуто стягнення на спірний автомобіль шляхом продажу вказаного автомобілю Банком з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем. Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна, а суд, звернувши стягнення на майно, фактично визначив подальшу долю транспортного засобу та надав право Банку розпорядитись ним. За таких обставин наявність арешту перешкоджає виконанню рішення суду, що суперечить діючому законодавству. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. В даному випадку, по перше: право застави у Банку виникло, як зазначено вище, - 14.04.2006 року, а ухвала суду винесена у 2009 році, тобто пізніше ніж було укладено договір застави; по-друге: станом на 02.04.2014 року заборгованість відповідачки [PERSON] перед Банком значно перевищує вартість предмету застави. Крім того, згідно ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вищий пріоритет на заставлене майно має Банк. Отже, суд, при винесенні ухвали не мав правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Представник позивача Маякова І.В. в судове засідання не з'явилася. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву про підтримання позову і розгляд справу у її відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання 10.07.2014 року, 25.07.2014 року, 09.09.2014 року та 22.09.2014 року не з'явилися. Про час і місце слухання справи були повідомлені вчасно та належним чином. Про причини неявки до суду не повідомили. Своїх заперечень суду не надали. Від них не надійшли заяви про відкладення розгляду справи. Представник третьої особи в судове засідання 10.07.2014 року, 25.07.2014 року, 09.09.2014 року та 22.09.2014 року не з'явився. Про час і місце слухання справи був повідомлений вчасно та належним чином. Про причини неявки до суду не повідомив. Своїх заперечень суду не надав. Від нього не надійшли заяви про відкладення розгляду справи. Справа розглянута у відсутності сторін відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. За згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав: Відповідно до укладеного між Банком та [PERSON] договору № LGH1AN02004456 від 14.04.2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 10868,32 доларів США зі сплатою за користування ним 10,56 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.04.2013 року (а.с. 5-8). В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним договором, між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір застави рухомого майна № LGH1AN02004456 від 14.04.2006 року, згідно якого в заставу надано автомобіль марки DAEWOO, модель: Nexia, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий сєдан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві влісності відповідачу [PERSON].(а.с.9-12). 05.08.2009 року ухвалою Старобільського районного суду в забезпечення позову АКБ «УкрСиббанк» до [PERSON], поручитель [PERSON] накладено арешт на вищевказаний автомобіль марки DAEWOO, модель: Nexia, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий сєдан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], належний на праві власності відповідачці [PERSON].(а.с 13-14) 03.04.2013 року заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська на користь Банку було звернуто стягнення на спірний автомобіль марки DAEWOO, модель: Nexia, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий сєдан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] шляхом продажу вказаного автомобілю Банком з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем (а.с.15). Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна, а суд, звернувши стягнення на майно, фактично визначив подальшу долю транспортного засобу та надав право Банку розпорядитись ним. За таких обставин наявність арешту перешкоджає виконанню рішення суду, що суперечить діючому законодавству. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. В даному випадку право застави у Банку виникло, як зазначено вище, - 14.04.2006 року, а ухвала суду винесена у 2009 році, тобто пізніше ніж було укладено договір застави. Крім того, згідно ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вищий пріоритет на заставлене майно має Банк. Отже, суд, при винесенні ухвали не мав правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. З урахуванням вищевикладеного і вимог закону суд позов задовольняє в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судові витрати, сплачені при подачі позову у вигляді судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. та витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів, у розмірі 630 грн. 00 коп., а всього 873 грн. 60 коп. На підставі викладеного і ст. 16 Закону України «Про заставу», ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, ст.526 ЦК України,

Outcome: approved