Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 7337,35 грн. за кредитним договором № б/н від 09.07.2008 та судовий збір у розмірі 1378,00 грн. посилаючись на те, що 09.07.2008 між позивачем та [PERSON]. укладено договір № б/н. Згідно умов зазначеного договору [PERSON] 09.07.2008 отримала кредит у розмірі 9000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі встановленому договором. [PERSON] не надала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також інші витрати відповідно до умов договору. 14.05.2014 позичальник, [PERSON] померла. Таким чином, станом на дату смерті позичальник має заборгованість у сумі 7337 грн. 35 коп.,\~ яка складається з наступного: 7337,35 грн. заборгованість за кредитом.\~ Представник позивача у судове засідання\~ не зявився,\~ надав до суду заяву\~ з проханням розгляду справи без його участі. Позов підтримує та не заперечує проти прийняття заочного рішення на підставі наявних у справі документів. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до вимог абзацу 4 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, причин неявки суду не повідомила. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, на підставі п.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які особи, які беруть участь у справі посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 09.07.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк»\~ та\~ [PERSON] укладено договір № б/н. Згідно умов зазначеного договору [PERSON] 09.07.2008 отримала кредит у розмірі 9000,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Договір від 09.07.2008 № б/н складається з заяви позичальника, памятки клієнта, Умов та правил надання банківських послуг (далі - умови) та [PERSON]. Відповідно до п. 5.5 Правил користування платіжною карткою - за користування кредитом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів у році. Відповідно до п. 6.5 Умов - позичальник\~ зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Взяті на себе зобовязання по договору № б/н від 09.07.2008 Банк виконав своєчасно і повністю, надавши [PERSON] кредитні ресурси. У порушення зазначених умов договору [PERSON] зобовязання за договором № б/н від 09.07.2008 належним чином не виконала. 14 травня 2014 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 16 травня 2014 року серії 1-НО № 787471. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором [PERSON] станом на дату смерті має заборгованість у сумі 7337 грн. 35 коп., яка складається з наступного: -7337,35 грн. заборгованість за кредитом. Ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути\~ позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у звязку зі смертю боржника припиняються лише ті зобовязання, які нерозривно повязані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. Згідно ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Судом встановлено, що 01.02.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з запитом до Першої Краматорської державної нотаріальної контори для встановлення інформації про заведення спадкової справи після померлої [PERSON]. Згідно листа від 05.02.2016 № 239/02-14 Першою Краматорською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 795/2014 до майна померлої 14.05.2014 [PERSON], [INFO], та 09.09.2015 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на імя доньки спадкодавця [PERSON]. Так, 04.05.2016 до спадкоємця, [PERSON], позивачем було направлено лист-претензію, згідно яких позивач предявив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Частиною 2 ст. 1282 ЦК України встановлено, що вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем будь-яких заперечень проти позову суду не надано. Таким чином, згідно ст.ст. 526, 527, 530, ст.ст.1046 1056 ЦК України суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є законними та обґрунтованими, [PERSON] за життя порушила свої договірні зобовязання, спадкоємцем її майна є її донька [PERSON]Г, до відповідача позивачем було предявлено претензію на вимогу щодо сплати заборгованості за кредитним договором б/н від 09 липня 2008 року, на яку відповідачем ніяких дій виконано не було, тому з [PERSON], відповідно до ст.ст. 1281, 1282 ЦК України, на користь позивача слід стягнути 7337 грн. 35 коп. заборгованості за кредитним договором б/н від 09.07.2008. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved