Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 8717 грн. 52 коп. за кредитним договором № б/н від 25.02.2013 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву, за змістом якої, заявлені вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві, просив розглядати даний спір у відсутності представника та не заперечив проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялась у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив і від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі кредитного договору № б/н від 25.02.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» було надано [PERSON] кредит в розмірі 6026,43 гривень зі сплатою 10% відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Розрахунок заборгованості та інші документи підтверджують, що [PERSON] не виконав взяті на себе по кредитному договору обов'язки, внаслідок чого, станом на 04.09.2014 року його заборгованість по кредиту становить 8717,52 гривень, яка складається з : заборгованості за кредитом в розмірі 5501,47 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 849,67 гривень, заборгованості по залишку за несплачений штраф в розмірі 2366,38 гривень. В силу ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку - кредитного договору № б/н від 25.02.2013 року. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З наведених норм матеріального права та обставин справи слідує, що вимоги позивача є підставними, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved