Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» (надалі також «Позивач», «ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК») звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції (надалі також «Відповідач 1»), Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції в Івано-Франківській області (надалі також «Відповідач 2»), третя особа [PERSON], в якому просило зняти арешти з автомобіля марки SUZUKI, модель SX4, 2008 року випуску, колір чорний, шасі (кузов, рама, коляска) TSMEYA21S00304357, тип ТЗ легковий комбі-В, д.н.з. [NUMBER], що знаходиться у заставі ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», на який було накладено арешт державним виконавцем відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ [PERSON] постановою про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження ВП №34560863; зняти арешти з автомобіль марки SUZUKI, модель SX4, 2008 року випуску, колір чорний, шасі (кузов, рама, коляска) TSMEYA21S00304357, тип ТЗ легковий комбі-В, д.н.з. [NUMBER], що знаходиться у заставі ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», на який було накладено арешт 02.02.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції в Івано-Франківській області [PERSON] постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 46146298. Представником Позивача подано заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Зокрема, як зазначено представником Позивача в позовній заяві, наявність у відповідному реєстрі запису про арешт автомобіля марки SUZUKI, модель SX4, 2008 року випуску, колір чорний, шасі (кузов, рама, коляска) TSMEYA21S00304357, тип ТЗ легковий комбі-В, д.н.з. [NUMBER], що знаходиться у заставі ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», та належить [PERSON], порушує права Позивача, як заставодержателя щодо вказаного транспортного засобу, враховуючи наявність станом на час подання позову значної суми заборгованості у [PERSON] за кредитним договором, на забезпечення виконання зобовязань за яким і було укладено договір застави транспортного засобу. Відповідачі Відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції та Відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, явку уповноважених представників до суду не забезпечили, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. На вимогу ухвал суду надали суду матеріали виконавчих проваджень, в рамках яких накладалися оскаржувані арешти. Представником Третьої особи [PERSON] подано заяву про розгляд справи без його участі, в якій він підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення представника Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. 07 травня 2008 року між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК» (правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК») та [PERSON] укладено Кредитний договір №3879-014/08Р, за умовами якого Банк, з метою своєчасної оплати Позичальником вартості автомобіля, що купувався за Договором купівлі-продажу автомобіля №22-С від 15.04.2008 року, а також з метою сплати страхових платежів згідно з договорами страхування автомобіля, укладання яких здійснюється на підставі та з урахуванням вимог п. 6.1.11 Кредитного договору, надав Позичальнику кредит в іноземній валюті на загальну суму 24 162,00 дол. США терміном до 07 травня 2015 року зі сплатою 11,99% річних. Для забезпечення виконання у повному обсязі своїх зобовязань перед Кредитором за Кредитним договором №3879-014/08Р від 07 травня 2008 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами Кредитного договору, відшкодування збитків, іншої заборгованості, 07 травня 2008 року [PERSON], діючи як Заставодавець, передала у заставу Кредитору (Заставодержателю) належне їй на праві власності майно: автомобіль марки SUZUKI, модель SX4, 2008 року випуску, колір чорний, шасі (кузов, рама, коляска) TSMEYA21S00304357, тип ТЗ легковий комбі-В, д.н.з. [NUMBER]. 07.05.2008 року Договір застави посвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківськського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстровано в реєстрі за №2823. Передане у заставу майно є власністю Заставодавця [PERSON] на підставі Договору №22- С від 15.04.2008 року та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АТС №053405 виданого 06.05.2008 року першим МРВ ДАІ м. Івано-Франківська. До Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис про обтяження заставного автомобіля на підставі Договору застави транспортного засобу №3879-014/08Р від 07.05.2008 року на користь ПАТКБ «ПРАВЕКС-БАНК» та встановлено заборону відчуження. В той же час, як вбачається з [PERSON] з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 28.10.2016 року, 04.10.2012 року державним виконавцем відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ [PERSON] винесена постанова про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження ВП №34560863, якою накладено арешт на все рухоме майно [PERSON] Крім того, 02.02.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції в Івано-Франківській області [PERSON] винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №46146298, якою накладено арешт на все рухоме майно боржника [PERSON] Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Для забезпечення реального виконання рішення, відповідно до положень ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», застосовується арешт майна боржника. За ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя. Умови припинення застави врегульовано ст. 28 Закону України «Про заставу», зокрема, в разі припинення забезпеченого заставою зобов'язання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави; в інших випадках припинення зобов'язань, установлених законом. Докази, які б свідчили про те, що на момент вчинення вищезазначених виконавчих дій щодо арешту спірного рухомого майна, право застави на транспортний засіб автомобіль марки SUZUKI, модель SX4, 2008 року випуску, колір чорний, шасі (кузов, рама, коляска) TSMEYA21S00304357, тип ТЗ легковий комбі-В, д.н.з. [NUMBER], припинилося у встановленому законом або договором порядку, відсутні. Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленою майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. З силу ст. ст. 589, 590 Цивільного кодексу України право звернення стягнення на предмет застави у заставодержателя виникає в разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 593 Цивільного кодексу України передбачено підстави припинення права застави, зокрема, частина 1 цієї статті визначає припинення застави припиненням зобовязання, забезпеченого заставою. Як зазначено Позивачем в позовній заяві та не спростовано належними засобами доказування відповідачами або Третьою особою, станом на даний час у [PERSON] перед ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» за Кредитним договором №3879-014/08Р від 07.05.2008 року існує заборгованість в загальному розмірі 31518,77 дол. США. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу», застава це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено Законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості оставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, Закону або рішення суду. За приписами статті 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором,- неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Водночас, правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна врегульовано положеннями Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Так, в ст. 11 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом. В той же час, ч. 1 та ч. 2 ст. 12 цього Закону встановлено, що взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає змоменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення. Реєстрація застави не пов'язується з моментом виникнення права застави та не впливає на чинність договору застави. Враховуючи вищевикладене, Судом встановлено, що станом на час розгляду справи Позивач (банк), як Кредитор та Заставодержатель, обмежений у праві задоволення вимог за рахунок предмета застави, оскільки на заставний автомобіль накладено арешт згідно з постановами державних виконавців. При цьому, Судом встановлено, що постанови державних виконавців про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження винесені 04.10.2012 року та 02.02.2015 року, тобто пізніше, аніж між Позивачем та Третьою особою було укладено Договір застави транспортного засобу №3879-014/08Р (07.05.2008 року). Відтак, Суд приходить до висновку про те, що право застави на відповідне майно (транспортний засіб) [PERSON] у ПАТ КБ «ПРАВЕКС- БАНК» виникло раніше від дати винесення державним виконавцем відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ [PERSON] постанови про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження ВП №34560863, та постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції в Івано-Франківській області [PERSON] про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №46146298. Відповідно до статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на якее накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на пріоритетність прав Позивача як заставодержателя спірного транспортного засобу, Суд приходить до висновку про те, що наявність у державному реєстрі обтяжень запису чинних на підставі вищезазначених постанов державних виконавців арештів щодо спірного транспортного засобу порушує права Позивача як заставодержателя, у звязку з чим суд знаходить підстави для задоволення позовних вимог. Проаналізувавши доводи сторін, вимоги чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, Суд дійшов висновку про те, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 572, 589, 590, 593 Цивільного кодексу України, ст. ст. 48, 51, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 1, 16, 19, 28, Закону України «Про заставу», ст.ст. 11, 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»,

Outcome: approved