Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» (надалі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом та просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість у розмірі 12435 (дванадцять тисяч чотириста тридцять пять) гривень 05 копійок, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем 06 квітня 2006 року був укладений кредитний договір №б/н, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 5000 (пять тисяч) гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В звязку з несвоєчасним поверненням кредитних коштів та несплатою відсотків за користування кредитними коштами, ПАТ КБ «ПриватБанк» вимушене звернутися до суду з даним позовом. Також позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 243,60 гривень. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою та, збільшивши позовні вимоги просить визнати недійсним кредитний договір б/н від 06 квітня 2006 року, укладений між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» про отримання кредиту в розмірі 5000 (пять тисяч) гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» вартість робіт за проведення судово-почеркознавчої експертизи в розмірі 3880 (три тисячі вісімсот вісімдесят) гривень та витрати по сплаті судового збору і послуг банку в розмірі 250,60 гривень. При цьому [PERSON] посилається на те, що до ПАТ КБ «ПриватБанк» 06 квітня 2006 року із заявою про надання кредиту він не звертався, підпис в заяві позичальника від 06 квітня 2006 року ні його, а підроблений, тобто при укладенні кредитного договору не були дотримані вимоги, передбачені ч.1 ст. 203, ч.2 ст. 207 та ч.1 ст. 1055 ЦК України, а тому він є недійсним. Представник позивача [PERSON] до судового засідання не зявилась, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, зустрічний позов не визнає, справу просить розглядати за відсутністю представника банку. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовними вимогами не погоджується та просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, зустрічні позовні вимоги просить задовольнити. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Згідно з п.п. 9 п. 1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Як встановлено у судовому засіданні, позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №б/н від 06 квітня 2006 року з посиланням на те, що відповідач отримав кредит в розмірі 5000 (пять тисяч) гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, однак кредитні кошти не повертає, відсотки за користування кредитними коштами не сплачує. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2014 року було відкрито провадження по справі за позовом [PERSON] банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27 березня 2014 року позовні вимоги [PERSON] банку «ПриватБанк» були задоволені та стягнуто з [PERSON] заборгованість в розмірі 12435,05 гривень та судовий збір 243,60 гривень. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04 червня 2014 року заочне рішення від 27 березня 2014 року скасовано та справу призначено до розгляду в загальному порядку. 25 червня 2014 року [PERSON] надав до суду зустрічну позовну заяву до Публічного акціонерного товариства [PERSON] банк «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним, яку, ухвалою суду від 08 липня 2014 року, було прийнято та обєднано в одне провадження з первісним позовом. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08 липня 2014 року провадження по вищезазначеній справі було зупинено на час проведення судової почеркознавчої експертизи. 24 квітня 2015 року, у звязку з несплатою експертизи, вищезазначена справа була повернута до Київського районного суду м. Одеси, без виконання. У звязку з припиненням повноважень судді Київського районного суду м. Одеси Літвінової І.А., зазначена справа, згідно автоматичного розподілу, 29 квітня 2015 року передана на розгляд судді Київського районного суду м. Одеси Огренич І.В.. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2015 року зазначену справу суддею Огренич І.В. було прийнято до свого провадження, відновлено провадження по справі та скасовано ухвалу суду від 08 липня 2014 року про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02 червня 2015 року, за клопотанням відповідача, по справі була призначена судова почеркознавча експертиза та провадження по справі було зупинено. Ухвалою суду від 24 лютого 2017 року провадженні по справі було відновлено. Як вбачається з висновку ОНДІСЕ судової почеркознавчої експертизи №3216/02 від 09 лютого 2017 року рукописні записи: - у рядку 1. Персональные данные, графа Я, Фамилия «Куров»; Имя «Алексей», Отчество «Иванович»; графа дата рождения «02 січня 1956», девичья фамилия матери «Кищук», ИНН «[NUMBER]»; строка - Укажите серию и номер паспорта «КК 303657»; строка - кем выдан паспорт «Киевским РО УМВД Укр. в Од. обл.»; строка - дата выдачи паспорта «29.07.1999»; строка - образование, учебное заведение, год окончания «Высшее, институт»; строка - дети (количество и возраст) «трое»; строка - Ф.И.О. супруги(а) «[PERSON]С.»; - у рядку Адрес проживания, строка - индекс « 65049»; область, район «Одесская»; строка - Город «Одесса»; улица/микрорайон «Октябрьской революции»; строка - телефон (с кодом) «80503921528»; - у рядку 2. Контактная информация, строка - номер вашего мобильного телефона «80503921528»; - у рядку 4. Информация о трудоустройстве, строка - Название компании «УСБУ»; строка - Должность «Співробітник»; строка - Телефон компании (с кодом) «80503921528». - у рядку Адрес компании, строка - область, район «Одесская»; строка - город «Одесса»; строка - улица/микрорайон «Бебеля». - у рядку Информация о доходах/расходах, строка - Размер Вашей месячной заработной платы после уплаты налогов и других вычетов (в гривне) - «2900 грн.». - у рядку Банковские услуги - графа [PERSON], строка - [PERSON] лимит в сумме «5000 (пять тысяч грн.)», розміщені на лицьовій та зворотній сторонах Заяви б/н від 06 квітня 2006 року про надання кредиту в розмірі 5000 (пять тисяч) гривень, виконані не [PERSON], а іншою особою (особами). Вирішити питання, чи виконані рукописні записи: - у рядку Адрес проживания, строка - дом «27а»; квартира «2»; строка - Укажите срок проживания по этому адресу «15» лет; строка - Укажите общий срок проживания в данной местности (районе, области) «15» лет. - у рядку 4. Информация о трудоустройстве, строка - Ваш стаж работы по специальности, лет «20»; - у рядку Адрес компании, строка - индекс «65000»; - у рядку Банковские услуги - графа [PERSON], строка Валюта - «UAH»; - у рядку Банковские услуги - графа [PERSON], строка - Базовая процентная ставка по кредитному лимиту на момент подписания Договора «3» % в месяц из расчета 360 дней в году; - у рядку Вклад «Копилка», строка - Дата «06.04.2006», розміщені на лицьовій та зворотній сторонах Заяви б/н від 06 квітня 2006 року про надання кредиту в розмірі 5000 (пять тисяч) гривень, [PERSON] або іншою особою (особами), не є можливим. Вирішити питання чи виконаний підпис від імені [PERSON], розміщений на зворотному боці Заяви б/н від 06 квітня 2006 року про надання кредиту в розмірі 5000 (п'ять) тисяч гривень, в графі «Подпись» самим [PERSON] або іншою особою, не виявилося можливим. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, з урахуванням висновку експертизи №3216/02 від 09 лютого 2017 року, суд приходить до висновку, що [PERSON] заяву про надання кредиту від 06 квітня 2006 року не підписував, а тому вважає, що вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» є необґрунтованими та таким, що не підлягають задоволенню. Щодо зустрічних позовних вимог [PERSON] суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Так, [PERSON] надав до суду зустрічну позовну заяву про визнання кредитного договору недійсним, з посиланням на те, що Заяву про надання кредиту він 06 квітня 2006 року він не підписував. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до п.1.1 умов та правил надання банківських послуг ЗАТ (ПАТ) [PERSON] «ПриватБанк» пропонує клієнтам платіжні картки, а також інші банківські послуги, зазначені в заяві та в памятці клієнта. Належним чином заповнена заява підписується клієнтом та таким чином клієнт виражає свою згоду, що заява разом з памяткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, та тарифами складає укладений договір про надання банківських послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Тобто, невідємною частиною кредитного договору є власноруч підписана позичальником Заява Позичальника. Висновком судової почеркознавчої експертизи №3216/02 від 09 лютого 2017 року не встановлено факт підписання Заяви б/н від 06 квітня 2006 року про надання кредиту в розмірі 5000 гривень [PERSON]. Також, з матеріалів справи вбачається, що 24 липня 2008 року Київським районним судом м. Одеси за заявою ЗАТ КБ «ПриватБанк» було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 06 квітня 2006 року в розмірі 3778,01 гривень. Згідно Статуту Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», за рішенням загальних зборів від 30 квітня 2009 року назву з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство, та воно є правонаступником всіх прав та обов'язків. 24 березня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про скасування наказу, з посиланням на те, що він взагалі не укладав кредитний договір з банком та, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09 квітня 2014 року судовий наказ №2-н-1890/08 року було скасовано. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, встановлених ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, якими передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до п. 3, 4 ст. 213 ЦК України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів понять і термінів не дає змоги зясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину із змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. На думку суду, відсутність підпису [PERSON] на Заяві не підтверджує його вільне волевиявлення щодо прийняття умов договору кредиту та вказує, що вказана особа не осмислила всі істотні та інші умови кредитного договору і в повній мірі не усвідомлює усі правові наслідки невиконання позичальником грошового зобовязання. Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. На підставі ст. 141 ЦПК України, вимоги [PERSON] про стягнення з позивача вартості робіт за проведення судово-почеркознавчої експертизи в розмірі 3880 (три тисячі вісімсот вісімдесят) та витрат по сплаті судового збору в розмірі 243,60 гривень (квитанція №210052337 від 25 червня 2014р.) також підлягають задоволенню. Щодо вимог [PERSON] про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» витрат за послуги банку в розмірі 7 гривень, у цій частині у задоволенні вимог слід відмовити, оскільки, ці послуги не відносяться до судових витрат. При таких обставинах, суд вважає, що зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial