Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Альфа - Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 11.12.2007 року між ПАТ «Акціонерним комерційним промислово - інвестиційним банком» та [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит №59/22-07, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 40000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.12.2027 року. В якості виконання зобов'язань за договором кредиту, між Акціонерним комерційним промислово - інвестиційним банком та [PERSON] було укладено Договір поруки №566/12-07 від 11.12.2007 року, згідно якого останній поручився за виконання зобов'язань згідно Договору про іпотечний кредит №59/22-07 від 11.12.2007 року. 17.12.2012 року між ПАТ «Альфа - Банк» та ПАТ «Акціонерним комерційним промислово - інвестиційним банком» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого останнє відступило позивачу права вимоги до кредитних договорів, укладених між ПАТ «Акціонерним комерційним промислово - інвестиційним банком» та фізичними особами. Однак, [PERSON] взятого на себе зобов'язання не виконала, у зв'язку з чим, станом на 26.06.2015 року має заборгованість в розмірі 246746,83грн., з яких ●10931,43 дол. США (еквівалент 231703,34грн.) - заборгованість за кредитом; ●599,59 дол. США (еквівалент 12708,95грн.) - заборгованість по відсотках; ●110,14 дол. США (еквівалент 2334,54грн.) - заборгованість за пенею за рік. Оскільки [PERSON] у порушення зазначених норм закону та умов договору зобов'язання за договором кредиту не виконує, просить суд задовольнити позов та винести рішення, яким стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Альфа - Банк» суму заборгованості в розмірі 246746,83грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2467,47грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та, посилаючись на вищенаведені обставини справи просила суд винести рішення, яким стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Альфа - Банк» суму заборгованості в розмірі 246746,83грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2467,47грн. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності. А тому суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] та його представник - [PERSON] в судовому засіданні проти позову в частині стягнення з нього коштів як з поручителя заперечив. Пояснив, що позичальник не виконував належним чином умови кредитного договору вже на момент придбання позивачем кредитного портфелю за Договором про відступлення права вимоги від 17.12.2012 року, а повністю припинив здійснювати платежів - 05.12.2014 року. Ці порушення є самостійною підставою застосування позивачем правових наслідків, передбачених ст.559 ЦК України. А тому, просив суд відмовити в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості з поручителя. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засідання також звернулася до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Альфа - Банк» про визнання договорів недійсними. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що Кредитний договір, за яким заявлено стягнення, за своєю природою є нікчемним від моменту його укладення, оскільки в момент його вчинення Банк не додержав вимоги, які встановлені ч.1 ст.203 ЦК України, а саме зміст правочину суперечить вимогам ЗУ «Про захист прав споживачів», вимогам Постанови Правління Нацбанку України «Про затвердження Правил надання банкам України інформації про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». ПАТ «Альфа - Банк» не надано доказів того, що перед укладенням кредитного договору, в порушення п.2 ч.1 ст.11 ЗК «Про захист прав споживачів», банк надав позичальнику як споживачу фінансових послуг в галузі фінансового кредитування, в письмовій формі, повну інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту. Представник ПАТ «Альфа - Банк» в судовому засіданні проти зустрічного позову заперечила, та, просила суд винести рішення, яким задовольнити первісний позов в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що первісний позов підлягає до часткового задоволення, в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. По справі встановлено, що 11.12.2007 року між ПАТ «Акціонерним комерційним промислово - інвестиційним банком» та [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит №59/22-07, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 40000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.12.2027 року, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією вказаного договору. 17.12.2012 року між ПАТ «Альфа - Банк» та ПАТ «Акціонерним комерційним промислово - інвестиційним банком» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого останнє відступило позивачу права вимоги до кредитних договорів, укладених між ПАТ «Акціонерним комерційним промислово - інвестиційним банком» та фізичними особами. У відповідності до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять право первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом. У відповідності до п.5.2.3 Договору про іпотечний кредит №59/22-07 від 11.12.2007 року позичальник зобов'язується своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та проценти за неправомірне користування кредитом, суми неустойки і збитків в порядку, передбаченому цим Договором. Згідно п.3.3 Договору про іпотечний кредит №59/22-07 від 11.12.2007 року проценти за користування кредитом нараховуються Банком щомісячно (в тій валюті в якій наданий кредит) 26 числа поточного місяця, а також в день кінцевого терміну повернення кредиту, визначеного п.2.3 Договору. Проценти сплачуються Позичальником щомісячно (в тій валюті в якій наданий кредит). Правовідносини між сторонами врегульовані нормами гл. 49 ЦК України, зокрема згідно вимог ст.ст. 553, 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань перед боржником. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що в якості виконання зобов'язань за договором кредиту, між Акціонерним комерційним промислово - інвестиційним банком та [PERSON] було укладено Договір поруки №566/12-07 від 11.12.2007 року, згідно якого останній поручився за виконання зобов'язань згідно Договору про іпотечний кредит №59/22-07 від 11.12.2007 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи, копією вказаного договору. За змістом умов, передбачених сторонами у договорі поруки, права і обов'язки з договору виникають унаслідок невиконання боржником зобов'язання здійснити виплати, що передбачені договором позики; кредитор управі вимагати виконання зобов'язання поручителем в порядку, передбаченому договором поруки (п.4); якщо при настанні строку платежу відповідно до договору боржником не виконані умови Кредитного договору. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник (ст.ст. 553, 554 ЦК України). Поряд із цим, право вимоги боргу належить кредитору, на ньому ж лежить обов'язок визначення та доведення його розміру, а положення статей 555-558 ЦК України передбачають комплекс прав і обов'язків поручителя, що виникають у разі пред'явлення кредитором до нього і, відповідно, одержання вимоги у зв'язку із порушенням зобов'язання боржником. Поручитель вправі висунути заперечення проти вимог кредитора, виконати зобов'язання, отримавши після цього права кредитора, тощо. Виконання поручителем зобов'язань за договором поруки неможливе без учинення кредитором дій, що випливають із вимог закону та положень договору. Згідно п.3 Договору поруки №566/12-07 від 11.12.2007 року у випадку невиконання зобов'язань Позичальником у строки, визначені Кредитним договором, Кредитор має право звернутися з письмовою вимогою протягом 30 днів на адресу Поручителя. Як убачається з матеріалів справи, ПАТ «Альфа - Банк» не було належним чином повідомлено у передбаченому порядку поручителя про порушення зобов'язань позичальником. У відповідності до ч.1, 4 ст.613 ЦК України Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку, боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора. Судом встановлено, що позивач не вчинив необхідних дій, що випливають як із суті зобов'язання, із вимог закону, так і із звичаїв ділового обороту щодо недопущення заподіяння шкоди іншій особі, надання своєчасної можливості належно виконати зобов'язання поручителю, добросовісність якого презюмується, а докази вини якого у порушенні зобов'язання - відсутні. Поручитель не був поінформований про стан виконання Кредитного договору, не мав можливості сплатити борг у відповідності з Договором поруки, коли той був ще мінімальним, а протиправна бездіяльність кредитора мала наслідком збільшення реального розміру боргу. Тож має місце прострочення кредитора. Відповідно до п. 4 статті 559 ЦК, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Судом встановлено, що позичальник не виконував належним чином умови кредитного договору вже на момент придбання позивачем кредитного портфелю за Договором про відступлення права вимоги від 17.12.2012 року, а повністю припинив здійснювати платежів - 05.12.2014 року. Однак, протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання ПАТ «Альфа - Банк» із позовом про стягнення заборгованості із поручителя не звертався. Оскільки, такий позов пред'явлений ПАТ «Альфа - Банк» 03.08.2015 року з пропущенням строку для звернення до суду, суд вважає, що слід відмовити в задоволенні зустрічного позову в частині стягнення боргу з поручителя [PERSON] Однак, щодо заявленого зустрічного позову, суд приходить до переконання, що такий є необґрунтованим, в зустрічній позовні заяві відсутній чіткий виклад обставин, які не підтверджується жодним належним доказом. Таким чином, судом встановлено, що кредитна заборгованість підлягає стягненню в повному обсязі із [PERSON], яка станом на 26.06.2015 року має заборгованість в розмірі 246746,83грн., з яких ●10931,43 дол. США (еквівалент 231703,34грн.) - заборгованість за кредитом; ●599,59 дол. США (еквівалент 12708,95грн.) - заборгованість по відсотках; ●110,14 дол. США (еквівалент 2334,54грн.) - заборгованість за пенею за рік. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог ЦК України. Із ст.1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення привернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. За таких обставин суд приходить до переконання, що з [PERSON] підлягає стягненню кредитна заборгованість в розмірі 246746,83грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2467,47грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial