Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог позивачем вказано, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.02.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Взятих на себе зобов'язань відповідач не виконує, у зв'язку з чим, станом на 01 травня 2018 року виникла заборгованість у розмірі 71712,96 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» та судові витрати в розмірі 1762,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові, наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі, просить в задоволенні позову відмовити через сплив строку позовної давності. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 лютого 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір між позивачем та відповідачем становить підписана заява, «Умови та правила надання банківських послуг». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві відповідача. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (а.с. 7-32). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки,встановлені договором або законом. Відповідно до положень ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як видно з матеріалів справи, відповідач не виконує зобов'язання у передбачений договором строк, що підтверджується розрахунком (а.с.5-6), чим порушує умови договору, розмір заборгованості за кредитом станом на 01 травня 2018 року становить 71712,96 грн., а саме: заборгованість за кредитом 4965,73 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 59265,49 грн.; заборгованість за пенею та комісією 3590,65 грн.; штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 3391,09 грн. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.611, 612 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст.253 ЦК України, перебіг строку позовної давності починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно ч.1ст.261 ЦК України, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Як видно з розрахунку заборгованості датою останнього чергового платежу є 09 червня 2015 р. на суму 9,35 грн. Таким чином, оскільки позивач звернувся до суду лише 23 травня 2018 р., тому суд приходить до висновку, що в задоволені позовних вимог про стягнення заборгованості по пені, комісії та штрафів в сумі 7481,74 грн. ((заборгованість за пенею та комісією 3590,65 грн.+штраф (фіксована частина) +500,00 грн.; штраф (процентна складова) 3391,09 грн.)), слід відмовити. Заборгованість по кредиту в сумі 4965,73 грн. слід стягнути, вказана вимога про повернення суми кредиту заявлена в межах трирічного строку позовної давності, тому вказаний строк для позивача не сплив. Також позивачем було нараховано відповідачу проценти за користування кредитом в розмірі 59265,49 грн. Однак, приймаючи до уваги розмір завданих збитків, суд вважає, що розмір процентів за користування кредитом слід зменшити до 4962,73 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial