Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Акцент-банк», звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Акцент-банк» заборгованість за Кредитним договором б/н від 25.04.2008 року на загальну суму 25771,73 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 2511,99 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 12526,40 грн., заборгованість та пенею та комісією - 9030,00 грн., штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована ставка) - 500 грн., штраф (процентна ставка) - 1203,42 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору, мотивуючи тим, що відповідачем порушено договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, що є предметом позовних вимог. Представник позивача Сафір Ф.О. в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду подана заява про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. (а.с. 21) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за адресою, вказаною у позовній заяві, яка підтверджується даними Адресного бюро, подала до суду заперечення, зі змісту яких просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, з підстав викладених запереченнях, які в письмовому вигляді приєднано до матеріалів справи. Дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 25 квітня 2008 року [PERSON] складена та підписана Заява (Cash-кредит) про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку, де вказано що відповідач виявляє бажання оформити на своє ім'я платіжну картку з кредитним лімітом 3000,00 грн., та міститься інформація що [PERSON] підтвердила, що вона ознайомилась і погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом [PERSON] підтвердила факт отримання інформації про умови кредитування в А-банку, а також його місцезнаходженні. (а.с. 8). Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» посилається на порушення відповідачем [PERSON], протягом дії кредитного договору, зобов'язань щодо проведення щомісячної оплати тіла кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, у відповідності до графіку платежів, у зв'язку з чим станом на 05 серпня 2015 року утворилася заборгованість за Кредитним договором б/н від 25 квітня 2008 року на загальну суму - 25771,73 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 2511,99 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 12526,40 грн., заборгованість та пенею та комісією - 9030,00 грн., штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована ставка) - 500 грн., штраф (процентна ставка) - 1203,42 грн. Як убачається з матеріалів справи, позивач, як доказ укладення з відповідачем кредитного договору, посилається на Умови та Правила надання банківських послуг ПАТ «А-Банк», за змістом яких, ПАТ «А-Банк» пропонує клієнтам платіжні картки, а також інші банківські послуги, вказані в заяві та в Пам'ятці клієнта. Належним чином заповнена заява підписується клієнтом, та таким чином Клієнт надає свою згоду, що заява разом з пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами складає укладений Догорів про надання банківських послуг. (п. 1.1 Умов та правил надання банківських послуг) (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Виходячи з правової позиції ПАТ «А-Банк», останній вказує на те, що Заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами становить укладений Договір про надання банківських послуг. Згідно ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Згідно ч. 4 в кредитному договорі повинно зазначатися - сума кредиту; детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; право дострокового повернення кредиту; річна відсоткова ставка за кредитом; інші умови, визначені законодавством. Згідно п. 2.1. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління Національного банку України № 168 від 10.05.2007 р., банки зобов'язані перед укладенням кредитного договору надати споживачу в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту. Як передбачено п. 3.4 розділу 3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, банки зобов'язані в кредитному договорі зазначити: вид і предмет кожної супутньої послуги, яка надається споживачу; обґрунтування вартості супутньої послуги (нормативно-правові акти щодо визначення розмірів зборів та обов'язкових платежів, тарифів нотаріусів, страхових компаній, суб'єктів оціночної діяльності, реєстраторів за надання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна, інших реєстрів тощо); про відкриття банківського рахунку, відкритого з метою зарахування на нього суми наданого кредиту або надання кредиту за рахунком (овердрафт), умови відкриття, ведення та закриття такого рахунку, тарифи та всі суми коштів, які споживач має сплатити за договором банківського рахунку у зв'язку з отриманням кредиту, його обслуговуванням і погашенням; правило, за яким змінюється процентна ставка за кредитом, якщо договором про надання кредиту передбачається можливість зміни процентної ставки за кредитом залежно від зміни облікової ставки Національного банку або в інших випадках. Як убачається з інформації яка міститься в Заяві (Cash-кредит)[PERSON], при її підписанні та погодженні, висловила бажання оформити на своє ім'я кредит, зазначивши суму наданого кредитного ліміті та валюти кредитування, шляхом проставляння відповідних відміток в Заяві. Виходячи з п. 3.1 Умов та Правил надання банківських послуг, встановлено, що для надання послуг Банк відкриває Клієнту картковий рахунок, їх вид та строк дії визначені в Заяві та в Пам'ятці клієнта, підписання яких клієнт та Банк уклали договір про надання банківських послуг. Датою відкриття Договору є дата відкриття рахунку, зазначена в розділі «Відмітку Банк» Заяви. Верховний Суд України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року висловив правову позицію з приводу того, що за частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Виходячи з правового аналізу вказаних норм Умови та правила надання банківських послуг, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника. Відсутність позову про визнання кредитного договору недійсним як оспорюваного правочину не може бути перешкодою для неврахування інтересів позичальника при вирішенні справи за позовом банку до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зважаючи на те, що Умовами та Правилами надання банківських послуг встановлюється розмір винагороди за послуги банку, відповідно до типу картки, який узгоджений в Пам'ятці клієнта чи Заяві, таким чином Умови та Правил надання банківських послуг не є належним доказом узгодження сторонами типу картки, підтвердженням видачі картки клієнту та встановлення відповідного кредитного ліміту. Крім того, позивачем ПАТ «Акцент-Банк» не доведено, що долучені до позову Умови і Правила надання банківських послуг у А-Банку дійсно являються складовою частиною укладеного 25 квітня 2008 року між сторонами договору у вигляді Заяви (Cash-кредит)про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, враховуючи, що останні не містять відомостей щодо часу їх затвердження, строку дії, та не містять підпису позичальника [PERSON], тому, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що під час підписання заяви позичальника [PERSON] була ознайомлена саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг, а пам'ятка клієнта та тарифи банку, що за позицією позивача є складовими договору, взагалі в матеріалах справи відсутні. Також, Заява (Cash-кредит)підписана клієнтом [PERSON] не може вважатись кредитним договором, оскільки не містить відомостей про досягнення згоди з усіх істотних умов договору, зокрема, відомостей про зобов'язання банку надати грошові кошти (кредит), розміри та умови кредиту, зобов'язання позичальника повернути кредит та сплатити проценти. Зміст зазначеної Заяви зводиться до того, що клієнт [PERSON] виразила своє бажання на отримання кредиту, з зазначенням суми бажаного кредитного ліміту, що не може вважатись обопільно досягнутою між сторонами згодою на укладення кредитного договору. Відповідно до ч. 1,2 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи позовні вимоги з позицій належності обраного позивачем способу захисту суд зазначає, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом (постанова Верховного Суду України від 12.06.2014 року у справі № 6-32цс13) З огляду на викладене, суд, діючи в межах заявлених позовних вимог, як це передбачено ч.1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Акцент-банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договоромє необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межа даного спору судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed