Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 11935,47 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що в процесі цивільно правової реалізації укладеного між позивачем та відповідачем договору кредиту, взяті на себе зобовязання останнім перед банківською установою зі сплати кредиту та інших нарахувань залишилися невиконаними. Представник позивача у судове засідання не зявився, натомість заявив клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 2 зворот). Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити. Належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, відповідач в судове засідання повторно не зявилася, заперечень проти позову не надала, тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. За умовами укладеного договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 28.07.2010 №010-06506-280710 (надалі Договір, а.с. 3-4) ПАТ «Дельта Банк» (далі - Банк), відкрив картковий рахунок Позичальнику [PERSON] за №26252903716131 на загальну суму 30000 грн., із встановлення ліміту Кредитної лінії на Рахунку в сумі 4300 грн. Повернення кредиту і здійснення погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією повинно було здійснюватися в порядку і терміни згідно з Тарифами на обслуговування платіжних карток (а.с. 4 «а»). Приймаючи до уваги вищевказані обставини справи суд виходить також із того, що згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності з частиною другою ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент звернення позивача до суду, зобовязання за Кредитним договором Позичальником не виконані. Заборгованість Позичальника перед Банком станом на 30.04.2015 (розрахунок, а.с. 7) складає суму 11935,47 грн. ( в т.ч. 5671,62 грн. основний борг, 2522,44 грн. прострочене тіло кредиту, 3741,41 грн. відсотки) підтверджена належними доказами відповідно до вимог ст.ст. 57-60 Цивільного процесуального кодексу України, відповідачем не спростована, тому позовні вимоги щодо її стягнення підлягають задоволенню на підставі статей 1048-1050, 1054 Цивільного кодексу України. Судові витрати по справі у сумі 243,60 грн. підлягають віднесенню на відповідача відповідно до частини третьої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі наведеного,

Outcome: approved