Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Альфабанк» звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що 23.05.2008 року Закрите акціонерне товариство «Альфа-банк» та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір №490068925. Закрити акціонерним т товариством «Альфа-Банк», 19.08.2009 року було приведено у відповідність до закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування ЗАТ «Альфа банк» в Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк». Відповідно до умов вищевказаного Договору, позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 44 520 гривень. Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті Декрету Кабінету міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліценції. Отже ЗАТ « Альфа-банк» мав законні підстави для кредитування в іноземній валюті. Відповідно до умов Договору, відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 44 520 гривен, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. У порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 23.03.2013 року має прострочену заборгованість за кредитом 40 914,25 грн., за відсотками 28 239,12 грн., що підтверджується довідкою про розрахунок заборгованості. На дату розрахунку заборгованості за кредитним договором 490068925 від 23.05.2008 сума пені в розмірі 11% складає 60 077,48 грн. Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання боржником будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором. У звґязку з чим, позивач просив суд стягнути на його користь з позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 132 347, 35 грн., та сплачені судові витрати у розмірі 1323,47 грн. Представник позивача Цуканова М.В. в судовому засіданні наполягала на позові, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні просила задовольнити позов частково, пояснивши суду, що 12.08.2009 року Шахтарським міськрайонним судом Донецької області було винесено судовий наказ по справі № 2-н-206/2009 відповідно до цього судового рішення з відповідача було стягнуто заборгованість у розмірі 46 598,64 грн. Крім того, розрахунок заборгованості станом на 23.03.2013 року наданий позивачем є не зрозумілим, та таким , що не відповідає вимогам договору та законодавства України. Відповідно до судового наказу №2-н-206/2009 р. до відповідача вже застосовували примусове стягнення заборгованості за кредитним договором. Розрахунок пені позивачем здійснено відповідно до п.3.4. Договору. Однак ця вимога суперечить законодавству, оскільки відповідно до ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Однак, як зазначено в преамбулі, цей закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, суб'єктами яких є підприємство, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності. Встановлення у договорі пені в розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення суперечить засадам рівності учасників цивільних правовідносин. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості, пеня (неустойка) перевищує строк позовної давності - один рік. А отже представник відповідача розрахувала пеню на час звернення позивача з позовом до суду. Сума заборгованості -40 914,25 грн., період заборгованості з 23.04.2012 р. по 23.03.2013 р.; облікова ставка НБУ -7,5% річних; подвійна облікова ставка НБУ -15% річних. Подвійна облікова ставка НБУ в день =15/365=0,041%; кількість днів заборгованості -335. 40 914,25 грн.* 0,041*335/100=5 619,57 грн. Позивачем надається розрахунок виходячи з суми заборгованості по кредиту у розмірі 40 914,25 грн. До того є представник відповідача не погодилась з розміром заборгованості по відсоткам, так як розрахунок заборгованості наданий позивачем не узгоджується, а ні з умовами договору, а ні з нормами законодавства. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні судом встановлені такі обставини, що 23.05.2008 року Закрите акціонерне товариство «Альфа-банк» та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір №490068925. Закрити акціонерним т товариством «Альфа-Банк», 19.08.2009 року було приведено у відповідність до закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування ЗАТ «Альфа банк» в Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк». Відповідно до умов вищевказаного Договору, позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 44 520 гривень. Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті Декрету Кабінету міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліценції. Отже ЗАТ « Альфа-банк» мав законні підстави для кредитування в іноземній валюті. Відповідно до умов Договору, відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 44 520 гривен, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. У порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 23.03.2013 року має прострочену заборгованість за кредитом 40 914,25 грн., за відсотками 28 239,12 грн., що підтверджується довідкою про розрахунок заборгованості. На дату розрахунку заборгованості за кредитним договором 490068925 від 23.05.2008 сума пені в розмірі 11% складає 60 077,48 грн. Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання боржником будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення , незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного судочинства України. Згідно зі ст.536 ЦК України за користуванням чужими грошовими коштами боржник зобов' язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Судом встановлено та не спростовується сторонами сума основного боргу заборгованості за кредитом 40 914,25 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Відповідно до вимог ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася, або могла довідатися про порушення свого права, або про особу, яка його порушила. Відповідно до вимог ч.3 та ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності до позовних вимог. Позивач не надав суду розрахунки пені за останній рік до подачі позову, тому суд змушений робити розрахунки самостійно. Відповідно до п.3.4. Кредитного договору в разі невиконання чи несвоєчасно виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно умов Договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% відсоток від простроченої суми за кожен день прострочення. Розрахунок пені проводиться по формулі: пеня = С(сума заборгованості) х 2УСД (подвійна облікова ставка НБУ) х Д) кількість днів /100. Оскільки відповідач просить застосувати строк позовної давності в один рік, пеня у межах одного року становить: Суму заборгованості 40914,12 х 0,041х355/100=5955,03 грн. Щодо вимог представника відповідача про відмову у позові в частині стягнення тіла кредиту, так як відповідно до судового наказу № 2-н-206/2009 року до відповідача вже застосовували примусове стягнення за кредитним договором. Але згідно матеріалів цивільної справи постановою державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького міського управління юстиції від 30.06.2011 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження по вищевказаному судовому наказу. Таким чином, стягненню підлягає основна сума боргу 40 914,25 грн, сума за відсотками 28 239,12 грн., сума пені 5955,03 грн., а разом 75 108,40 гривень. Згідно ст. 88 ЦПК України «Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено». У зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі на користь позивача сплачені та документально підтверджені судові витрати у розмірі 751 гривень 40 копійок.

Outcome: partial