Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Акцент-Банк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи його тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.01.2013 [PERSON] отримав кредит у розмірі 4400 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, згідно з яких Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним і банком договір. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9. Відповідно до п. 6.3 Правил користування платіжною карткою до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Позивач свої зобовязання за Кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому Договором, а відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобовязання не виконав. Внаслідок чого станом на 08.04.2017 утворилася заборгованість в розмірі 13439 грн. 01 коп., яка складається з: 3891 грн. 67 коп. - заборгованість за кредитом; 7131 грн. 20 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1300 грн. заборгованість за пенею та комісією; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 616 грн. 14 коп. Оскільки вирішити спір з відповідачем в добровільному порядку не вдається, позивач змушений був звернутися до суду з позовом та просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився. Надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив позов задоволити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Розгляд справи просить проводити без участі представника банку. (а.с. 17). Відповідач [PERSON] 30.11.2017 в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов не визнав, зазначивши, що укладення з банком кредитного договору нічим не підтверджено. Зокрема, позивач так і не зміг надати суду оригінал анкети-заяви, яку він ніби-то підписував, а тому на цій підставі просив у задоволенні вимог банку відмовити (а.с. 43). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється через неявку всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін по наявних у справі доказах. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивач не довів обставини, на які посилався, як на підставу своїх вимог. Так, в обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до заяви від 15 січня 2013 року відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленої кредитної лінії на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписавши заяву відповідач погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку (а.с. 5). 31 жовтня 2017 року за клопотанням відповідача суд в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу, якою витребував у ПАТ «Акцент-Банк» оригінал анкети-заяви [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-банку від 15.01.2013 (а.с. 31). При винесенні даної ухвали суд враховував, що долучена до матеріалів справи копія анкети заяви на її звороті є абсолютно нечитабельною. Вказана ухвала у формі виписки із журналу судового засідання двічі направлялася на адресу позивача та була ним отримана 06.11.2017 і 21.11.2017 (а.с. 33-34, 37, 41-42). Разом з тим, станом на 30.11.2017 витребувані докази до суду направлено не було. Жодних заяв чи клопотань від представника позивача щодо неможливості їх надання, також не надходило. Жодних інших доказів, які б підтверджували наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідача (а.с. 4) суду теж не було надано. Відповідно до ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки, позивач не довів належними та допустими доказами існування між ним та відповідачем договірних відносин, то його вимога стягнути борг за кредитним договором № б/н від 15.01.2013 є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed