Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 33238,56 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються поданими суду доказами, що підтверджують заявлену до стягнення суму заборгованості. У судове засідання представник позивача не з'явився, оскільки заявив клопотання про розгляд справи без його участі. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання по справі не з'явилася, натомість подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала в повному обсязі, однак просила зменшити нараховану Банком суму пені, оскільки знаходиться у важкому матеріальному становищі, на утриманні перебуває неповнолітня дитина, а також розмір пені значно перевищує суму основного боргу. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. За умовами укладеного кредитно-заставного договору №MKD6SЕ00000059 від 21.09.2006 року (надалі - Договір, а.с. 9-14) ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - Банк), Банк надав [PERSON] (далі - Позичальник) кредит на загальну суму 10000 грн. із зобов'язанням відповідача повернути зазначену суму та плату за користування кредитом у вигляді 24 відсотків річних. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності з частиною другою ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Виконання своїх зобов'язань щодо своєчасного повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитом Позичальник в порушення статей 549, 1048-1050, 1054 Цивільного кодексу України та п.п. 1-5 Договору не виконала. Заборгованість Позичальника станом на 22.01.2014 (розрахунок, а.с. 6-8) за предметом позову у сумі 33238,56 грн. (в т.ч. 1759,47 грн. - заборгованість по кредиту, 12922,41 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 18266,32 грн. - пеня, 290,36 грн. - комісія), підтверджена належними доказами відповідно до вимог ст.ст.57-60 Цивільного процесуального кодексу України, відповідачем не спростована. Що стосується вимог позивача стосовно стягнення з відповідача суми 18266,32 грн. пені, то позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню частково зі зменшенням її розміру до суми 2000,00 грн. (частина третя ст. 551 Цивільного кодексу України), оскільки заявлений позивачем до стягнення її первісний розмір не співрозмірний матеріальним втратам Банку від надання в кредит коштів. Таким чином позов підлягає задоволенню частково, шляхом присудження до стягнення з відповідача суми 16972,24 грн. (в т.ч. 1759,47 грн. - заборгованість по кредиту, 12922,41 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2000,00 грн. - пеня, 290,36 грн. - комісія). Судові витрати по справі у сумі 332,39 грн. (судовий збір) підлягають віднесенню на відповідача відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі наведеного,

Outcome: approved