Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК» (далі - позивач), діючи через свого представника\~[PERSON], звернулося до Приморського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 21.01.2010 року у розмірі 81995 грн. 51 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 1700 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 15 травня 2018 року відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, у результаті чого виникла прострочена заборгованість у розмірі 81995 грн. 51 коп., з яких: 617 грн. 96 коп. заборгованість за тілом кредиту, 71464 грн. 11 коп. заборгованість по процентам, 5532 грн. 70 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина) та 3880,74 грн. штраф (процентна складова). Ухвалою судді Приморського районного суду м. Маріуполя від 05 липня 2018 року справу передано на розгляд Глухівському міськрайонному суду Сумської області. Ухвалою судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 29.08.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Відповідачу було запропоновано протягом пятнадцяти днів із дня вручення йому ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Сторони в судове засідання не зявились, представників не направили, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник позивача разом з позовною заявою направив клопотання, в якому просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач причини неявки не повідомив, не надав до суду у встановлений строк відзив на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження. будь - яких заяв та клопотань направив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи та ухвалює заочне рішення. Безпосередньо дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 21 січня 2010 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с. 10). Підписуючи анкету-заяву, [PERSON] погодився, що заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг в Приватбанку, а також з Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також своїм підписом у анкеті-заяві відповідач засвідчив, що був ознайомлений і погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами надання послуг (виконання робіт) Приватбанку, а також з Тарифами банку, які були надані заявнику для ознайомлення в письмовому вигляді. З наданого позивачем розрахунку слідує, що станом на 15.05.2018 р. борг відповідача складає 81995,51 грн., з яких: 617,96 грн. тіло кредиту, 71464,11 грн. відсотки за користування кредитом, комісія 5532,70 грн., штрафи 4380,74 грн. (а.с. 7-9). При укладенні цього договору сторони керувалися положенням частини першої статті 634 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), відповідно до якого договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 21 січня 2010 року відповідач отримав кредитну картку 5577212911407701 зі строком дії по листопад 2013 року, про що свідчить його підпис в заяві (а.с. 10). Подавши відповідну заяву відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та Тарифами складає укладений між ним та позивачем договір про надання банківських послуг. З доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором вбачається, що після укладення договору відповідач користувався кредитними коштами, отриманими нею за договором, частково здійснював погашення кредиту, в результаті чого виникла заборгованість за тілом кредиту у розмірі 617 грн. 96 коп. (а.с.7-9). Отже, позивач належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором, укладеним з відповідачем. Згідно з пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг (далі Умови) договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк. На час розгляду справи суду не надано жодних доказів, які б свідчили про інформування однією зі сторін зазначеного вище договору іншу сторону про його припинення, відповідно цей договір з моменту його укладення автоматично лонгувався на кожні наступні 12 місяців після укладення. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно пункту 6.5 Умов позичальник зобов'язується погашати заборгованість по кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до пункту 6.6 Умов клієнт зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Пунктом 8.6 Умов передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь якому із грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф, в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Згідно частини другої статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача штрафів за порушення строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів, що визначено пунктом 8.6 Умов, суд погоджується з тим, що позивач має право на стягнення з відповідача вказаних штрафних санкцій. З приводу вказаної у розрахунку єдиною сумою комісії та пені, нарахованих у загальному розмірі 5\~532 грн. 70 коп., якими згідно досліджених судом доказів є лише пеня, нарахована за порушення строків погашення заборгованості, суд зазначає, що за дане порушення на відповідача покладено цивільно-правову відповідальність у виді штрафів. Так, за своїм змістом цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те ж саме порушення. Аналогічні правові позиції містяться у постановах Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року, винесеній у справі № 6-2003цс15 та від 11 жовтня 2017 року, винесеній у справі № 6-1374цс17 у зв'язку з чим вони мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні відповідних норм права. З огляду на вказане вимоги про стягнення з відповідача пені суд вважає необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Отже, загальна сума заборгованості, з урахування тіла кредиту, процентів та штрафів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за кредитним договором, укладеним між ними 21 січня 2010 року, становить\~76\~462 грн. 81 коп.\~(617 грн. 96 коп.\~+ 71464 грн. 11 коп. + 4380 грн. 74 коп. (500 грн. штраф (фіксована часина) та 3880,74 грн. штраф (процентна складова)). Відповідно суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі\~1643 грн. 11 коп.\~(76462 грн. 81 коп. х 1 762 грн. 00 коп. /81995 грн. 51 коп.). Враховуючи наведене,

Outcome: partial