Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з неї заборгованості у сумі 58156,46 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються поданими суду доказами, що підтверджують заявлену до стягнення суму заборгованості. Належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи (а.с. 31), відповідач в судове засідання не зявилася, заперечень проти позову не подала, тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи (ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України). Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. Відповідно до укладеного 01 липня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» (а.с. 4-6) (надалі - Банк) та відповідачем [PERSON] (надалі Позичальник) кредитного договору №500497346, Банк зобов'язався надати останній кредит в сумі 36480 грн. строком до 02.07.2017 року, а Позичальник щомісячно здійснювати погашення частини кредиту та процентів згідно з Графіком погашення кредиту (додаток № 1 до кредитного договору а.с. 7), який є невід'ємною його частиною (п. 2.6 Договору). Фактичне отримання Позичальником кредитних коштів підтверджується підписаною Позичальником анкетою-заявою на отримання кредиту від 01.07.2014 (а.с. 8). На підставі вимог про дострокове повернення кредиту від 19.11.2015, позивачем належним чином було повідомлено відповідача про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором від 01.07.2014 №500497346, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія реєстру рекомендованих поштових відправлень та список згрупованих поштових відправлень (а.с. 13, 14-15, 16). Приймаючи до уваги вищевказані обставини справи суд виходить також із того, що згідно зі 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України). Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України). У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною другою ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент звернення позивача до суду, зобовязання за Кредитним договором відповідачем не виконані. Заборгованість Позичальника станом на 02.11.2015 (розрахунок, виписка по особовим рахункам, а.с. 11, 12) за предметом позову у сумі 58156,46 грн. (в т. ч. 35708,24 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 8009,82 грн. відсотки, 12038,40 грн. комісія, 2400 грн. - штраф) підтверджена належними доказами відповідно до вимог ст.ст. 57-60 Цивільного процесуального кодексу України, відповідачем не спростована, тому позовні вимоги щодо її стягнення підлягають задоволенню на підставі статей 549, 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України. Судові витрати по справі у сумі 1218 грн. (судовий збір, а.с. 1) підлягають віднесенню на відповідача відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі наведеного,

Outcome: approved