Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно кредитного договору №MKU1SE00000031 від 19 липня 2006 року відповідачу [PERSON] було надано кредит в розмірі 15000 гривень зі сплатою 2% на місяць за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 19 липня 2009 року. В порушення укладених умов кредитного договору №MKU1SE00000031 від 19 липня 2006 року відповідач [PERSON] ухиляється від взятих на себе зобовязань, не погашає кредит та щомісячну сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів і станом на 02.08.2016 року його заборгованість перед банком становить 129333,16 гривень, з яких 13372,01 гривень сума заборгованості за кредитом, 12235,48 гривень сума заборгованості по відсотках за користування кредитом, 4725 сума заборгованості по комісії за користування кредитом, 99000,67 гривень сума заборгованості по пені за користування кредитом. Представник позивача також зазначив, що оскільки рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2013 року, судовим наказом Тячівського районного суду Закарпатської області від 02.10.2007 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк» вже стягнуто заборгованість по кредиту в сумі 97267,97 гривень, а тому до стягнення з відповідача [PERSON] підлягає різниця в сумі 32065,19 гривень. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» гривень заборгованості за кредитним договором від 19 липня 2006 року за №MKU1SE00000031 в сумі 32065,19 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, так як надіслав до \~суду заяву в якій просить провести розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що згідно умов кредитного договору №MKU1SE00000031 від 19 липня 2006 року відповідачу [PERSON] було надано кредит в розмірі 15000 гривень зі сплатою 2% на місяць за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 19 липня 2009 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленому кредитним договором. Згідно судового наказу Тячівського районного суду Закарпатської області від 02.10.2007 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 17300,94 гривень. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 21.11.2013 року, яке набрало законної сили 02.12.2013 року, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 69967,03 гривень, та з ПАТ «Акцепт-Банк» на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 10000 гривень, всього 79967,03 гривень, за кредитним договором №MKU1SE00000031 від 19 липня 2006 року. Згідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно до п.1 ст.611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов»зання настають правові наслідки встановлені договором. Відповідно до умов кредитного договору у випадку порушення позичальником зобовязань, передбачених умовами кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії, відсотків за користування кредитом. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від позичальника від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В судовому засіданні встановлено, що в порушення умов кредитного договору №МKU1SE00000031 від 19 липня 2006 року відповідач [PERSON] ухиляється від взятих на себе зобовязань, не погашає кредит і станом на 02.08.2016 року його заборгованість перед банком становить 32065,19 гривень, що є пенею за користування кредитом. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити і стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 32065,19 гривень заборгованості за кредитним договором №MKU1SE00000031 від 19 липня 2006 року. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved