Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що відповідно до умов договору від 16 серпня 2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник порушив умови договору, у зв'язку з чим станом на 31 липня 2014 року заборгованість за кредитним договором становить 12272 грн. 25 коп., а саме: 3174 грн. 26 коп. - заборгованість за кредитом; 5849 грн. 23 коп. - заборгованість за процентами; 3248 грн. 76 коп. - заборгованість за комісією. Судовим наказом Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2009 року було стягнуто заборгованість в сумі 3994 грн. 89 грн., а тому заборгованість, яку позивач просив стягнути становить 8277 грн. 36 коп. Також у відповідності до умов договору позивач просив суд стягнути штрафи: 250 грн. - штраф (фіксована частка); 413 грн. 87 коп. - штраф (процентна складова). Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір, сплачений ним під час подання позовної заяви. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 4 ст. 75 Цивільного процесуального кодексу України повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала. В порядку ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 16 серпня 2007 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (правонаступник - закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк») (Банк) та [PERSON] (Позичальник) було укладено договір, згідно з умовами якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 4000 грн. з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості (а.с.10). Позичальник взяла на себе зобов'язання щодо повернення суми кредиту, відсотків, штрафних санкцій, ознайомившись з Умовами та правилами надання банківських послуг та підписавши заяву позичальника. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Уклавши із закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, [PERSON] порушила договірні зобов`язання, що призвело до виникненя заборгованості, яка згідно з розрахунком позивача станом на 31 липня 2014 року становить 12 272 грн. 25 коп.: 3174 грн. 26 коп. - заборгованість за кредитом; 5849 грн. 23 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3248 грн. 76 коп. -заборгованість з пені та комісії (а.с.7-9). Частину заборгованості за кредитом в сумі 3994 грн. 89 коп. було стягнуто з позичальника на підставі судового наказу № 2-н-69/2009, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровськ 18 лютого 2009 року (а.с. 6). Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Умовами договору передбачено відповідальність за невиконання зобов'язання. Так п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною кредитного договору передбачено, що при порушені Клієнтом строків платежу за будь-яким грошовим зобов'язанням, передбачених Договором більше ніж на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від ціни позову (а.с.11-16). Згідно з розрахунком позивача штраф складає: 250 грн. - фіксована складова та 413 грн. 87 коп. - процентна складова. Доказів повернення кредиту на день ухвалення рішення сторонами суду не надано. У зв'язку з цим суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості законними та обґрунтованими. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що позов задоволено, а тому згідно з ч.1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного та

Outcome: approved